Справа № 400/4471/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2025 р. № 400/4471/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гордієнко Т. О. розглянув заяву по справі

за позовомОСОБА_1 , , АДРЕСА_1

до відповідачаДержавної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Фалєєвська, 14, м. Миколаїв, 54001,

простягнення коштів в сумі 106434,90 грн,
В С Т А Н О В И В:

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року змінено в мотивувальній частині, викладено в редакції цієї постанови; абзац другій резолютивної частині рішення суду викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду в повному обсязі за вересень 2022 року у відповідності до частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з утриманням податків та обов`язкових платежів з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.»; в іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року залишено без змін.

03.05.2023 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду судом видано виконавчий лист.

Від позивача до суду надійшла заява про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій позивач просить змінити спосіб виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 року та стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на користь позивача недоплачену суддівську винагороду в сумі 106434,90 грн.

Заява обгрунтована тим, що судове рішення не виконано протягом 2 років.

До заяви позивач, зокрема, додав лист ТУ ДСА в Миколаївській області від 05.04.2024 про виділення додаткових бюджетних асигнувань, в якому також зазначено про судове рішення по справі № 400/4471/22.

У листі вказано, що кошторисом на 2024 рік по КПКВК 0501150"Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ систем правосуддя" КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" затверджено 23800,00 грн.

Станом на 01.04.2024 року залишок кошторисних призначень та відкритих асигнувань по КЕКВ 2730 складає 0,00 грн.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а, які суд, з урахуванням ч.5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Суд зазначає, що здійснене відповідачем нарахування суддівської винагороди позивачу, сума якої не виплачена, не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

В свою чергу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання перерахувати та виплатити суму суддівської винагороди на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №21-394а14, 21-475а14, та в постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №755/7078/16-а.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а ( К/9901/1034/17), в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

За наслідком системного аналізу змісту вказаної заяви суд зазначає, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми суддівської винагороди на стягнення конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладені вище правові норми та враховуючи те, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, однак, зміна способу його виконання на стягнення з ТУ ДСА на користь позивача недоплаченої суддівської винагороди, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

Відтак, заява позивача про встановлення способу виконання судового рішення не є заявою в розумінні ст. 378 КАС України, а є по суті позовними вимогами, які суд апеляційної інстанції задовольнив у інший спосіб, ніж просив позивач.

За таких обставин, заява про встановлення способу чи порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 по справі № 400/4471/22 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко