Справа № 712/1086/25
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1086/25
Провадження № 2-а/712/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пономаря В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Глущенко І.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду, зазначаючи, що 20.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач) виніс постанову № 227/М/2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відмовою пройти військово-лікарську комісію (далі - ВЛК). На думку позивача, таке рішення ухвалене з порушенням його прав та законних інтересів.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що він є багатодітним батьком (троє неповнолітніх дітей), що, згідно з чинним законодавством, дає йому право на відстрочку від призову. Посилається на положення п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок), яким передбачено, що громадяни, які звернулися із заявою про відстрочку, не направляються на медичний огляд до вирішення відповідної комісії.

Подану ним заяву про відстрочку відповідач проігнорував. Натомість позивача безпосередньо направили на ВЛК, а коли він відмовився від проходження медичного огляду (зважаючи на те, що його клопотання про відстрочку не було розглянуте), склали протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 стверджує, що його фактично утримували у приміщенні територіального центру, не пояснили належним чином порядок проходження ВЛК і не надали можливості скористатися правовою допомогою, що суперечить ст. 59 Конституції України.

Також позивач посилається на те, що відповідач не надав йому належних доказів правомірності своїх дій та взагалі не долучив переконливих підтверджень вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що порушує норми КУпАП.

Окремо позивач вказує на те, що відповідач, як юридична особа з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_1 не існує у відповідних реєстрах, що викликає сумнів щодо легітимності його дій.

Відповідач подав відзив на позов, у якому заперечуючи проти його задоволення зазначив, що у 2015 році позивач за висновком ВЛК визнаний обмежено придатним до військової служби. Оскільки у 2024 році набули чинності зміни до законодавства, що передбачають повторний медичний огляд до 04.02.2025 для осіб, які були визнані обмежено придатними до військової служби, ОСОБА_1 15.01.2025 направлено для проходження ВЛК.

Покликаючись на положення п. 63 Порядку, зазначає, що звернення позивача із заявою про надання йому відстрочки не звільняло його від обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Проте ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 15.01.2025 відмовився отримувати направлення на медичний огляд, незважаючи на вказівки уповноважених осіб. Його відмова оформлена актом та стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. На думку відповідача посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли у межах і в спосіб, визначених законом.

2. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

ОСОБА_1 подав 28.01.2025 позовну заяву до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою суду від 31.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для усунення недоліків.

Позивачем 04.02.2025 поштовим зв`язком скеровано до суду заяву про усунення недоліків, яка надійшла 11.02.2025.

Ухвалою суду від 12.02.2025 поновлено позивачу строк для звернення до суду з позовом та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Цією ж ухвалою, у порядку ч. 4 ст. 9, ст. 80 КАС України, витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, складеної щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 03.02.2025, позивач не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача 03.03.2025 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготовки відзиву на позов, копію якого з додатками отримано 27.02.2025.

Судом розгляд справи відкладено до 17.03.2025. В судове засіданні позивач та представник позивача не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вказане, враховуючи, що ч. 1 ст. 286 КАС України передбачено обмежений строк вирішення судом справ цієї категорії, суд вирішив провести розгляд на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

3. Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до матеріалів справи 15.01.2025 старшим солдатом ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 складено протокол № 227/М/2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 . Як зазначено в цьому протоколі « ОСОБА_1 15.01.2025 о 14 год 05 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від проходження ВЛК. Дане діяння є порушенням вимог абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, згідно із якими громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону».

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП.

В графі пояснення і зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності міститься запис «відмовляюсь від проходження ВЛК на підставі ст. 63 порядку 560 в зв`язку з утриманням 3-х неповнолітніх дітей».

Згідно із наданою відповідачем копією облікової картки до військового квитка (тимчасового посвідчення) ОСОБА_1 останній був визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Позивачем надано копії свідоцтв про народження та акту опитування сусідів, відповідно до яких він є батьком трьох неповнолітніх дітей з якими він разом проживає.

У матеріалах наявна копія направлення ОСОБА_1 від 15.01.2025 № 6 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ДШВ у зв`язку з призивом на військову службу під час мобілізації в особливий період, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також акт відмови від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії від 15.01.2025, складений старшим солдатом ОСОБА_2 у присутності двох осіб.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.01.2025 на ОСОБА_1 накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі 17 000,00 грн. Копію постанови в цей же день вручено ОСОБА_1 , про що мається його підпис.

4. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено й триває на цей час).

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Згідно із п. 63 Порядку військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії.

З огляду на вказану норму Порядку позивач стверджує, що у зв`язку з тим, шо він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу як батьку трьох дітей до 18 років, він не зобов`язаний був проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

У свою чергу відповідач, відстоюючи свою позицію, не заперечуючи факт звернення ОСОБА_1 з питанням про надання його відстрочки від призову, вказує на те, що у п. 63 Порядку передбачено виключення із загального правила коли, не дивлячись на наявність звернення про відстрочку, особи все ж таки направляються для проходження медичного огляду. Позивач підпадає під вказане виключення у зв`язку з тим, що у 2015 році був визнаний обмежено придатним до військової служби. Відповідно до п. 68, 69 Порядку у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік. Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію. У зв`язку з відсутністю в позивача актуального медичного огляду він був направлений на проходження ВЛК.

Проаналізувавши положення п. 63 Порядку суд дійшов таких висновків.

Зазначена норма визначає загальне правило, відповідно до якого коли військовозобов`язаний звертається із заявою про відстрочку, то до моменту офіційного ухвалення рішення про відстрочку його не направляють на медичний огляд для визначення придатності.

Однак цією ж нормою передбачено виняток, який полягає в тому, що у разі якщо особу раніше було визнано обмежено придатною або тимчасово непридатною на строк від 6 до 12 місяців, і цей строк уже сплив відповідно до висновку військово-лікарської комісії (ВЛК), така особа може бути направлена на медичний огляд, навіть якщо вона подала заяву про відстрочку.

Отже, правомірне направлення військовозобов`язаного на проходження ВЛК в описаних обставинах може бути у випадку одночасного виконання таких умов: (1) наявність попереднього висновку ВЛК, яким особу раніше було визнано обмежено придатною до військової служби, або тимчасово непридатною за станом здоров`я на строк від шести до дванадцяти місяців; (2) закінчення строку дії довідки, тобто встановлений ВЛК строк (612 місяців) уже мав минути.

Ключовим в даному випадку є те, що особа має бути раніше визнаною обмежено придатною або тимчасово непридатною до військової служби на конкретний строк від 6 до 12 місяців.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Проте відповідачем не надано доказів та не доведено, що в 2015 році ОСОБА_1 визнана обмежено придатним до військової служби на певний строк (наприклад, 6 чи 12 місяців) та через це, згідно з діючими положеннями, існували законні підстави повторно направляти його на ВЛК, незалежно від того, що він одночасно звернулася із заявою про надання йому відстрочки від призову.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо правомірності направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку з набранням чинності Законом України від 21.03.2024 № 3621-IX, оскільки вказаним законом передбачалося проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби відповідними громадянами протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто до 04.02.2025.

З урахуванням наведених вище положень суд робить висновок, що відповідач не мав законних підстав вимагати від ОСОБА_1 негайного проходження військово-лікарської комісії без дотримання встановленої процедури розгляду заяви про відстрочку. Положення Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX давали час до 04.02.2025 для проходження повторного медичного огляду громадянами України, які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби, та не обґрунтовували примусове направлення на ВЛК раніше, ніж буде прийняте рішення про відстрочку.

Отже, відповідач не довів правомірності свого рішення щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, не навівши жодних доказів про те, що у 2015 році строк «обмеженої придатності» був конкретно визначений (від шести до дванадцяти місяців) та вичерпався. За відсутності підтвердження цієї обставини згаданий виняток із загального правила п. 63 Порядку в даному випадку немає законних підстав для його застосування, а посилання на нові норми законодавства (Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX) не свідчить про обов`язок особи з`являтися на ВЛК до моменту ухвалення рішення щодо відстрочки.

Одночасно суд відхиляє доводи позивача щодо порушення права на захист оскільки відповідно до матеріалів про адміністративне правопорушення розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувся на п`ятий день після складання протоколу, позивачу були роз`яснені права та надано можливість підготуватися до розгляду справи, у тому числі шляхом отримання правничої допомоги. Про час та місце розгляду справи позивач повідомлений, клопотань та зауважень від нього не надходило.

Також суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності повноважень у начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з підписання постанови про у справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінетом Міністрів України постановою від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Згідно з абз. 1, 2 п. 1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Пункт 2 Положення № 154 наголошує на тому, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Відповідно до п. 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Також, розділом ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 № 1357 встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, з викладеного вбачається, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки діють як відокремлені підрозділи в складі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки областей чи міст, утворених на базі військових комісаріатів, мають відповідні правомірні повноваження, а їх керівники право розглядати матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП. У зв`язку з цим, у начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 були належні повноваження на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення № 227/М/2025 від 20.01.2025.

5. Висновок суду

З огляду на вищезазначені обставини, а також беручи до уваги принципи адміністративного судочинства та презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтвердили, що в 2015 році позивача було визнано обмежено придатним саме на строк 612 місяців, перешкоджає застосуванню винятку з п. 63 Порядку. Тому на момент виникнення спірних відносин позивач не був зобов`язаний невідкладно проходити ВЛК, доки не було ухвалено офіційне рішення за його заявою про відстрочку.

Водночас інші доводи позивача (про відсутність у відповідача юридичного статусу, а також про порушення права на захист під час розгляду справи про адмінправопорушення) не знайшли підтвердження.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

6. Розподіл судових витрат

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов позивача задоволено у повному обсязі, беручи до уваги заявлену у прохальній частині позовної заяви вимогу про стягнення із відповідача судових витрат зі сплати судового збору, суд, керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень судові витрати позивача, понесені при подачі даного позову до суду у виді судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 77, 229, 242, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 20.01.2025 № 227/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.03.2025.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя В.О. Пономар