Справа № 380/10599/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10599/24 пров. № А/857/34323/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 380/10599/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, (рішення першої інстанції ухвалене суддею Гулкевич І.З. в м. Львові 25.11.2024 в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС, відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.04.2024 №№ 1-1350-UA-0025047, 1-1350-UA-0025047, 1-1350-UA-0025047, 1-1350-UA-0025047, 1-1350-UA-0025047, 1-1350-UA-0025047.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 обліковується нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 297,5 кв. м. Ставки податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються в залежності від місця розташування та типів таких об`єктів нерухомості, а об`єкт оподаткування залежить від виду діяльності та типу будівель чи споруд за ДК 018-2000. Тип об`єктів нерухомості визначається в залежності від його коду за Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000. Підстави для надання пільг у сплаті податку для позивача відсутні.

Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив в задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.08.2024 № 390384819, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна:

- будівлі та споруди майнового комплексу загальною площею 3705,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .;

- нежитлове приміщення загальною площею 297,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .;

- нежитлове приміщення загальною площею 494,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

10.04.2024 ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 3322,08 грн.; № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 3322,08 грн.; № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 5517,45 грн.; № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 5517,45 грн.; № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 41381,43 грн.; № 1-1350-UA-0025047, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік на суму 41381,43 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даною позовною заявою.

Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК).

До місцевих податків належать: податок на майно (підпункт 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК).

Згідно пункту 22.1 статті 22 ПК об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до статті 265 ПК податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю. Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За правилами підпункту а) підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК (в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи») якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК .

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК).

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт12.3.2пункту12.3статті 12 ПК України).

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

8 липня 2021 року Львівська міська рада прийняла ухвалу № 1075 «Про встановлення ставок та пільг на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки». Пунктом 3 цієї ухвали передбачено, що вона набирає чинності 01.01.2022.

Додатком № 2 до цієї ухвали визначено Перелік пільг для фізичних осіб та юридичних осіб, наданих відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У цьому ж додатку № 2 передбачено, що пільги вводяться в дію з 01.01.2022.

Пунктом 3 вищевказаного Переліку, до пільгових категорій будівель та споруд віднесено, зокрема будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у господарській діяльності. Пільга 100% від суми податкового зобов`язання.

Відповідно до Додатку № 2 вказаної вище ухвали ЛМР на 2022 рік на території міста Львова пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлені в залежності від класифікації будівель за їх функціональним призначенням, зони розміщення такого об`єкта та власника (фізична/юридична особа).

Нежитлові будівлі та споруди, що стали об`єктом оподаткування на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 5. Ці об`єкти нерухомого майна використовуються позивачем у сфері рибного господарства. Отже, будівлі та споруди на вул. Опришківській, 5 у м. Львові загальною площею 3 705,8 кв. м призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, зокрема, рибного господарства.

Позивач, згідно наявної у справі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поміж іншого займається переробленням та консервуванням риби, ракоподібних та молюсків (КВЕД 10.20).

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджений і введений в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

Згідно характеристики будівель та споруд на вул. Опришківській, 5, загальною площею 3705,8 кв. м, до складу загальної площі нежитлових будівель, зокрема, відносяться такі приміщення, які безпосередньо пов`язані із рибним господарством, а саме: Будівля холодильника літ. «В-1» Будівля зарядно-акумуляторної літ «Г-1» Градирні басейни літ. «Л-1, М-1» (для охолодження води) Будівля конденсаторної літ. «К-1».

Крім вищевказаних будівель та споруд, які використовуються в процесі переробки рибної продукції, до загальної площі об`єкта входять також приміщення прохідної літ. «А-1», приміщення головного корпусу літ « 3-2».

Отже, об`єкти нежитлової нерухомості на вул. Опришківській, 5, загальною площею 3 705,8 кв. м належать до категорії будівель сільськогосподарських товаровиробників (рибне господарство).

Класифікація будівель та споруд, код найменування зазначаються відповідно до державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту від 17.08.2000 № 507. Віднесення нерухомого майна до того чи іншого класу впливає на визначення ставки податку та відповідно розміру податкового зобов`язання платника податку.

Ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1075 не встановлено єдиної загальної ставки податків для об`єктів нерухомого майна та не встановлено ставків податків на нерухоме майно, яке за функціональним призначенням не належить до жодної з категорій, або яке неможливо віднести до однієї з категорій.

Відповідачем при визначенні розміру податку на нерухоме майно застосовано єдину загальну ставку для об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Львів, пл..Кн. Ярослава Осмомисла, 3а та на вул. Опришківська, 5 залежно від зони розміщення об`єкта нерухомості без врахування функціонального призначення будівель.

Крім того, не вказано, до якого класу будівель віднесено будівлі позивача для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а отже не доведено правильність застосування відповідних ставок у податкових повідомленнях-рішеннях.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень від 10.04.2024 №№ 1-1350-UA-0025047 та 1-1350-UA-0025047 податковим органом визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2023 рік, загальна сума податкового зобов`язання за об`єктом оподаткування нежитлове приміщення 297,5 кв. м становить 6646,16 грн.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень №№ 1-1350-UA-0025047 та 1-1350-UA-0025047, ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за податковий період - 2023 рік, загальна сума податкового зобов`язання 11034,90 грн. Об`єктом оподаткування стало нежитлове приміщення, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, площею 494,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 25.11.2020 № 4765, виданої Комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 площею 297,5 кв. м та 494,1 кв. м є частиною будівлі літ « 3-2» - головний корпус загальною площею 2095,7 кв. м та входять до складу загальної площі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 - 3705,8 кв. м.

Натомість, ГУ ДПС 10.04.2024 приймає ще два податкові повідомлення-рішення, №№ 1-1350-UA-0025047 та 1-1350-UA-0025047 щодо нежитлового приміщення площею 3705,8 кв. м на загальну суму 82762,86 грн. за податковий період - 2023 рік.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач двічі нарахував податкове зобов`язання про сплату податку за 2023 рік на одне і те ж нерухоме майно.

Приміщення загальною площею 297,5 кв. м та 494,1 кв. м під літ « 3-2» входять в загальну площу усіх нежитлових приміщень (3705 кв. м) на вул. Опришківській,5, проте податковим органом під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не було взято до уваги даний факт.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасуванню.

Як встановлено з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 380/10599/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар