Справа № 420/29078/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29078/24

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А. Дата і місце ухвалення: 25.11.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 місяця підвищення (базового місяця) січень 2016 року та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у заниженому розмірі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01 березня 2018 року по 16 липня 2018 року включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01 березня 2018 року по 16 липня 2018 року включно з розрахунку 3032,89 грн. на місяць в сумі 13696,92 грн.;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, без урахування при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у відповідності до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за весь час затримки, а саме за період з 01 січня 2016 року по дату фактичної виплати заборгованості з грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом від 16.07.2018р. №154 був виключений зі списків особового складу військової частини та знятий зі всіх видів забезпечення. На день виключення зі списків особового складу військовою частиною НОМЕР_1 не виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2026р. по 28.02.2018р. В подальшому, на виконання судового рішення по справі №420/14359/21, відповідачем виплачено позивачу індексацію, однак її розрахунок проведено із застосування не правильного базового місяця - січня 2016 року замість правильного січня 2008 року. В порушення вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078, за період з 01 березня 2018 року по 16 липня 2018 року включно відповідачем не виплачено ОСОБА_1 індексацію з розрахунку 3032,89 грн. на місяць в сумі 13696,92 грн. Крім того, враховуючи, що позивачу були проведені виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення, до якого не було включено індексацію та щомісячну грошову винагороду за відповідний місяць, позивач набув право на перерахунок та виплату таких виплат, що кореспондується з обов`язком відповідача. Також, в порушення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» військовою частиною НОМЕР_1 не виплачено на користь ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018р. по 16.07.2018р. включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 2 129,25 грн. в місяць за період з 01.03.2018р. по 16.07.2018р. включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 25.11.2024р. у відповідній частині з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на наявність у військової частини НОМЕР_1 обов`язку здійснити перерахунок та виплату отриманих ОСОБА_1 у 2017-2018р.р. одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням при їх обчисленні до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. Суд необґрунтовано зазначив про відсутність факту порушення відповідачем прав позивача станом на дату вирішення спору на виплату одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням індексації. Судом не враховано, що військова частині НОМЕР_1 при здійсненні нарахування та виплати на користь ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення по справі №420/14359/21 не здійснила дій, спрямованих на перерахунок одноразових видів грошового забезпечення, які позивач отримав у 2017-2018р.р., а також грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що відмова в задоволенні вимог в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням при їх обчисленні індексації грошового забезпечення не відповідає принципу забезпечення ефективного захисту порушеного права, оскільки створює передумови для подальших протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача та виникнення у позивача необхідності повторного звернення до суду для захисту порушених прав.

Військова частина НОМЕР_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в її задоволенні. Відповідач зазначає, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік з урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення, рішення щодо цього питання військовою частиною НОМЕР_1 не приймалося, права ОСОБА_1 у відповідній частині наразі не є порушеними, а тому позовні вимоги є передчасними. До того ж, індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки вона не є постійною та сталою величиною. Твердження позивача про те, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки обраховуються із грошового забезпечення з урахуванням його індексації є помилковим, оскільки зазначені виплати є разовими, а тому не підлягають індексації.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №146 від 16.07.2018р. позивача з 16.07.2018р. було виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року по справі №420/14359/21, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

На виконання вказаного рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р., однак при здійсненні відповідних розрахунків застосовано базовим місяцем (місяцем підвищення грошового доходу) січень 2016 року.

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням січня 2008 року як базового, а також виплати індексації за період з 01 березня 2018 року по 16 липня 2018 року відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отримавши від військової частини НОМЕР_1 відмову у здійсненні відповідних дій ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, в якому, серед іншого, просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, визнав обґрунтованими доводи позивача про порушення військовою частиною НОМЕР_1 його права на отримання в належному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 16.07.2018р.

Рішення суду першої інстанції у відповідній частині сторонами у справі в апеляційному порядку не оскаржено.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за спірний період тільки покладений на військову частину НОМЕР_1 . Отже, за відсутності нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період, за висновками суду, відсутні підстави для здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.2, ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто грошове забезпечення включає в себе усі, встановлені законом, надбавки, доплати та винагороди, передбачені під час проходження служби.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018р. затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Згідно ч.1 ст.10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктами 1 та 6 розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Пунктом 1 розділу ХХIV Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. (п.7 розділу ХХIV Порядку №260)

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку №260).

Отримання ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік сторонами у справі не заперечується.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовця, яке повинно включатися при обрахунку вказаних виплат, індексації грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразових видів грошового забезпечення. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру одноразових видів грошового забезпечення знеціненого грошового забезпечення.

Індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що індексація входить до складу грошового забезпечення, з якого має бути обрахована грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надавав правової оцінки питанню щодо включення індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку отриманих ОСОБА_1 у 2017-2018р.р. грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, зазначивши про передчасність заявлених вимог, враховуючи, що нарахування індексації позивачу ще не мало місця та буде здійснено військовою частиною НОМЕР_1 на виконання судового рішення у даній справі.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, оскільки, як вже зазначалося, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року по справі №420/14359/21 військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено нарахування та виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р., однак перерахунку отриманих ОСОБА_1 у 2017-2018р.р. грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток з урахуванням до складу грошового забезпечення індексації відповідачем зроблено не було.

Більше того, як вбачається із відзиву на позовну заяву, військова частина НОМЕР_1 заперечує право позивача на здійснення перерахунку грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток з урахуванням до складу грошового забезпечення індексації, що свідчить про те, що відповідного перерахунку відповідачем самостійно здійснено не буде.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним, тобто таким, що виключає подальші протиправні дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а в разі невиконання або неналежного виконання рішення щоб не виникла необхідність повторного звернення до суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що відмова в задоволенні вимог в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням при їх обчисленні індексації грошового забезпечення не відповідає принципу забезпечення ефективного захисту порушеного права, оскільки створює передумови для подальших протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача та виникнення у позивача необхідності повторного звернення до суду для захисту порушених прав.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

А відтак, позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції у відповідній частині допущено не повне з`ясування обставин справи та, як наслідок, не правильне застосування норм матеріального права, тому, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 25.11.2024р. у відповідній частині.

Що ж до відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині вимог щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити одноразові види грошового забезпечення з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №889, а також щодо виплати компенсації втрати частини доходів, то апеляційна скарга позивача не містить обґрунтувань щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні спору у відповідній частині.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 березня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук