Справа № 283/667/24
Суддя: Хомич В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/667/24
Провадження №2-а/283/17/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю представників позивача адвоката Сидоренка А.О. (в режимі ВКЗ), адвоката Коломійця І.С. (в режимі ВКЗ), представника відповідача - адвоката Кошевського В.С. (режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі,

встановив:

Короткий виклад позовних вимог

Позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати нікчемними постанови Державної служби з безпеки на автомобільному транспорті по справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі, а саме постанови: серії ВМ №00002626 від 10.12.2021; серії ВМ №00008178 від 14.01.2022; серії ВМ №00008123 від 14.01.2022; серії ВМ №00008260 від 17.01.2022; серії ВМ №00008264 від 17.01.2022; серії ВМ №00008313 від 17.01.2022; серії ВМ №00008271 від 17.01.2022; серії ВМ №00008312 від 17.01.2022; серії ВМ №00008380 від 18.01.2022; серії ВМ №00008357 від 18.01.2022; серії ВМ №00008404 від 18.01.2022; серії ВМ №00008406 від 18.01.2022; серії ВМ №00008616 від 20.01.2022; серії ВМ №00008624 від 20.01.2022; серії ВМ №00008649 від 20.01.2022; серії ВМ №00008681 від 20.01.2022; серії ВМ №00008736 від 21.01.2022; серії ВМ №00008823 від 24.01.2022; серії ВМ №00008903 від 25.01.2022; серії ВМ №00008914 від 25.01.2022; серії ВМ №00009184 від 27.01.2022; серії ВМ №00009101 від 26.01.2022; серії ВМ №00009183 від 27.01.2022; серії ВМ №00008958 від 25.01.2022; серії ВМ №00008922 від 25.01.2022; серії ВМ №00008967 від 25.01.2022; серії ВМ №00008969 від 25.01.2022; серії ВМ №00009019 від 25.01.2022; серії ВМ №00009068 від 26.01.2022; серії ВМ №00009228 від 28.01.2022; серії ВМ №00009230 від 28.01.2022; серії ВМ №00009240 від 28.01.2022; серії ВМ №00009247 від 28.01.2022; серії ВМ №00009250 від 28.01.2022; серії ВМ №00009306 від 28.01.2022; серії ВМ №00009327 від 28.01.2022; серії ВМ №00009399 від 31.01.2022; серії ВМ №00009415 від 31.01.2022; серії ВМ №00009419від 31.01.2022; серії ВМ №00009476 від 01.02.2022; серії ВМ №00009493 від 01.02.2022; серії ВМ №00009495 від 01.02.2022; серії ВМ №00009496 від 01.02.2022; серії ВМ №00009498 від 01.02.2022; серії ВМ №00009503 від 01.02.2022; серії ВМ №00009519 від 01.02.2022; серії ВМ №00009524 від 01.02.2022; серії ВМ №00009674 від 09.02.2022 (надалі постанови Укртрансбезпеки або спірні постанови), винесені посадовими особами Укртрансбезпеки щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 січня 2024 року він отримав постанову від 18 січня 2024 року про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, що була винесена начальником Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №71362646, яка надійшла засобами поштового зв`язку до ТОВ «ЮНІГРАН», в якому він займає посаду генерального директора.

30 січня 2024 року, не будучи обізнаним як про факт відкриття, так і про стан відповідного виконавчого провадження, у найкоротший можливий час - протягом двох робочих днів з дня отримання вказаної вище постанови, позивач через представника ознайомився з усіма наявними у Відділі державної виконавчої служби матеріалами виконавчих проваджень відносно нього.

Таким чином, лише після 30.01.2024 з отриманих копій матеріалів виконавчих проваджень позивачу стало відомо, що Державна служба з безпеки на транспорті (надалі також - Укртрансбезпека) протягом березня-квітня 2023 року подала на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби шляхом надсилання звичайним поштовим зв`язком 48 заяв про примусове виконання 48 паперових копій постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 14-3, 132-1 КУпАП.

Із відповідей на адвокатські запити позивачу стало відомо, що спірні постанови не були прийняті (оформлені) відповідачем в електронній стандартизованій формі, як того вимагає законодавство, в тому числі не містять обов`язкових реквізитів такої форми.

Крім того, після ознайомлення із виконавчим провадженням стало відомо, що спірні постанови також не можуть бути виконані з об`єктивних причин: як на час прийняття спірних постанов, так і після введення воєнного стану в країні надмірна, непропорційна та несправедлива сума штрафів не може бути стягнута з позивача через відсутність майна (коштів) у позивача та суттєвого зменшення його доходу.

Позивач вказує, що 48 постанов Укртрансбезпеки, що зазначені в цьому позові, є нікчемними згідно із п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про адміністративну процедуру», оскільки відповідачем не була дотримана стандартизована форма прийняття оспорюваних постанов, а саме постанови не приймались у формі електронного документа, як визначено законодавством; їх виконання є об`єктивно неможливим через те, що сума штрафів, яка підлягає стягненню з позивача, є надмірною та перевищує річний дохід позивача в понад два рази, а майно, на яке могло б бути звернуто стягнення, у власності позивача відсутнє.

Процесуальні дії у справі

13.03.2024 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та клопотанням про звільнення або відстрочку сплати судового збору.

Ухвалою судді від 15.03.2024 позов передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 ухвалу від 15.03.2024 скасовано, справу повернуто до Малинського районного суду для продовження розгляду.

29.05.2024 справа надійшла до Малинського районного суду із апеляційної інстанції.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 04.06.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 10 годину 26.06.2024, в якому неодноразово оголошувалась перерва.

19.06.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

25.06.2024 через систему «Електронний суд» надійшли відповідь на відзив та клопотання про витребування у відповідача оригіналів оскаржуваних постанов.

Ухвалою від 26.06.2024 закрито підготовче провадження по адміністративній справі. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 23 липня 2024 року. Постановлено витребувати у Державної служби України з безпеки на транспорті оригінали (в розумінні ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг») 48 спірних постанов.

02.07.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про надання додаткового часу для виконання вимог ухвали від 26.06.2024 про витребування доказів.

Ухвалою від 03.07.2024 клопотання представника відповідача задоволено. Продовжено строк для виконання вимог ухвали від 26.06.2024 в частині подання витребування доказів до 22 липня 2024 року включно.

22.07.2024 надійшла заява на виконання ухвали суду про витребування доказів.

20.09.2024 представник позивача Коломієць І.С. через систему «Електронний суд» звернувся з клопотанням, в якому просив суд не брати до уваги наявні в матеріалах справи копії спірних постанов як доказ факту прийняття та факту наявності (існування) оригіналів спірних постанов у формі електронного документу; взяти до уваги вказані копії спірних постанов як доказ того, що постанови ніколи не виносились у формі електронного документу, як того імперативно вимагає законодавство; та додаткові пояснення у справі.

27.11.2024 позивач через систему «Електронний суд» звернувся з клопотанням, в якому просив суд постановити окрему ухвалу, якою повідомити Київську міську прокуратуру про вказані вище порушення законодавства та обставини, що можуть свідчити про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, ч. 2 ст. 364, ст. 358, ч. 2 ст. 366, ст. 384 Кримінального кодексу України, у діях посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті та інших осіб.

23.12.2024 від представника позивача Коломійця І.С. надійшли додаткові пояснення по справі, а 06.03.2025 від представника позивача Сидоренка А.О. заява (промова у судових дебатах).

Позиція позивача та його представників

Представники позивача підтримали позов в повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Вказали, що відповідач не прийняв (не оформив) спірні постанови в належній стандартизованій формі у формі електронного документу, як того вимагало законодавство, в тому числі не підписав спірні постанови електронним підписом та не наклав електронну печатку; спірні постанови неможливо виконати як на день їх винесення так і на даний час через об`єктивні обставини, що не залежать від позивача, зокрема через надмірну, непропорційну та несправедливу суму штрафів (1037000,00 грн, а через примусове виконання постанов відповідно до ст.ст. 308, 300-2 КУпАП - 2074000,00 грн), що більш ніж в два рази перевищує річний дохід позивача.

В якості доказів того, що оригінали спірних постанов у вигляді електронних документів (як того вимагає законодавство) відповідачем не виносились (не оформлювались), а для судових справ та ініціювання виконавчого провадження Укртрансбезпека використовує неналежним чином завірені «паперові копії», що містять очевидні ознаки підроблення, позивач послався на наступні обставини та надав суду наступні документи (докази): 1) відповідач, ініціюючи примусове виконання спірних постанов, не надав виконавцю, як того вимагає законодавство, оригінали спірних постанов тобто постанов у формі електронного документу із накладеним кваліфікованим електронним підписом інспектора та кваліфікованою електронною печаткою відповідача; 2) вказана вище обставина підтверджена наданими суду «паперовими копіями» спірних постанов, що були надані виконавцю; 3) судовими рішеннями у справі №240/3286/24, які не оскаржувалися Укртрансбезпекою в касаційному порядку (надані суду), встановлено, що відповідач міг винести спірні постанови лише і виключно у формі електронного документу із накладеним кваліфікованим електронним підписом інспектора та кваліфікованою електронною печаткою відповідача; відповідач, всупереч вимогам закону, звернувся до виконавця із «паперовими копіями» спірних постанов, що унеможливлює перевірку наявності електронного підпису, водночас в таких копіях взагалі відсутні ознаки накладення електронної печатки, яка є обов`язковим елементом; 4) відповідач на адвокатські запити не надав оригінали оскаржуваних постанов у формі електронного документу; вказав, що оригіналом спірних постанов є «постанови у формі паперового документа».

Відповідач не надав оригінали оскаржуваних постанов на виконання ухвали суду про їх витребування у даній справі, пославшись на їх «зашифрування» в наслідок кібератаки.

Ні позивачу, ні, жодній іншій особі, що була притягнута до відповідальності на підставі ст.ст. 14-3, 132-1 КУпАП, ніколи (тобто ні до війни, ні на даний час) Укртрансбезпека не надсилала постанови у формі електронного документу, тобто в оригіналі, що підтверджується, зокрема, копією адвокатського запиту в інтересах іншої особи ОСОБА_2 , якого також Укртрансбезпека притягнула до відповідальності на підставі ст.ст.14-3, 132-1 КУпАП, та копією відповіді відповідача (надані суду та досліджені ним в процесі розгляду справи).

Укртрансбезпека жодного разу у 8-ми судових справах (щодо оскарження 1630 постанов прийнятих відносно позивача, та щодо оскарження дій виконавця, а також в цій справі), не надала суду ні оригіналів, ні належним чином засвідчених копій таких постанов.

Відповідач після прийняття 1630 постанов щодо ОСОБА_1 , в тому числі 48-ми спірних постанов, не надіслав ні електронні примірники оскаржуваних постанов до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, всупереч вимогам пункту 8 розділу 2 Інструкції №512, ні інформацію про наявність таких постанов, що підтверджено копіями адвокатського запиту та копією відповіді, які надані суду та досліджені ним в процесу розгляду справи.

Відповідач замість надання виконавцю 48-ми оригіналів постанов щодо ОСОБА_1 для примусового виконання, як це вимагає закон, надав документи з очевидними ознаками підроблення, а саме внесенням рукописних даних щодо дати набрання такими постановами законної сили.

Ніяким чином не завірені «паперові копії» спірних постанов, що були отримані ТОВ «Юнігран» у 2021-2022 роках та неналежним чином завірені «паперові копії» спірних постанов, що були направлені у 2024 році виконавцю, а також адвокату на його запит відрізняться за змістом: у виконавця «копії постанов» місять дописані власноручно відомості, що були відсутні в «копіях», які направлялися ТОВ «Юнігран» та адвокату; 7 постанов в QR-кодах містять інформацію про прийняття їх співробітниками Департаменту патрульної поліції, а не посадовими особами Укртрансбезпеки; виявлено різні QR-коди на паперових копіях однієї і тієї ж постанови №ВМ 00002626 від 10.12.2021, що була надана виконавцю та адвокатові.

Постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, які оформляється підрозділами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, як і постанови Укртрансбезпеки, лише у формі електронного документу, надсилаються регіональним ВДВС в електронному (цифровому) вигляді (копії відповідей Корольовського ВДВС у м. Житомирі №62996/23.12-24 від 11.04.2024 та Оболонського ВДВС у м. Києві №30721 від 08.04.2024 на адвокатські запити надані суду та досліджені ним в процесі розгляду справи).

«Паперові копії», що надавалися виконавцю та які відповідач у відповіді на адвокатський запит називає «оригіналами постанов», Міністерство цифрової трансформації України (так само як і позивач позовній заяві) цілком обґрунтовано ідентифікує як «паперова копія електронного документу, що не завірена в установленому порядку», що підтверджено листом Міністерства за вих. №1/10- 11-131-2024 від 05.04.2024. Так, Міністерство цифрової трансформації України у вказаному листі, серед іншого, вказало наступне. «... на рішеннях посадових осіб Укртрансбезпеки має бути накладено як кваліфікований електронний підпис, так і кваліфікована електронна печатка. Рішення оформлені без накладення кваліфікованої електронної печатки порушують вимоги законодавства у сфері безпеки на автомобільному транспорті».

Щодо доводів відповідача, то на думку сторони позивача, аргументи відповідача у цій справі є суто формальними, тобто не стосуються та не спростовують по суті обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги. Щодо неможливості виконання оскаржуваних постанов відповідач взагалі не висловив свої заперечення. Крім того, в силу ст. 77 КАС, саме на відповідача покладається обов`язок надати докази, які б спростували обставини, якими обґрунтований позов. Отже очевидно, що спростування аргументу позивача про неприйняття оскаржуваних постанов у формі електронного документу могло бути здійснене лише шляхом надання відповідачем суду оригіналів оскаржуваних постанов для їх правової оцінки, чого не було зроблено. Однак, відповідач не надав суду ні оригіналів постанов, ні будь-яких інших доказів, які б спростували аргумент позивача про те, що оскаржувані постанови не були прийняті в електронній формі. Водночас, докази про начебто «зашифрування» спірних постанов кібератакою, були спростовані позивачем, а також спростовуються іншими обставинами (наприклад тим, що ще до початку війни позивач вказував на відсутність постанови в електронній формі за посиланням, що вказані в копіях цих постанов). Також не відповідають фактичним обставинам посилання відповідача на те, що в рамках справи №283/424/22 досліджувалися оригінали постанов. Однак, в дійсності в рамках справи №283/424/22 ні фактично, ні формально суд не міг встановити факт того, що оскаржувані постанови були прийняті в електронній формі, оскільки: така підстава позову була взагалі відсутня; суди не досліджували оригінали постанов в електронній формі, оскільки відповідач не надавав їх ні суду, ні позивачу.

Позиція представника відповідача

Представник відповідача Укртрансбезпеки - адвокат Кошевський В.С., подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначив, що посилаючись на Закон України «Про адміністративну процедуру», зокрема, п. п.2, 5 частини 1 статті 77, позивач у позовній заяві від 06.03.2024 про визнання нікчемними постанов, стверджує, що спірні постанови не були прийняті (оформлені) відповідачем в електронній стандартизованій формі, як того вимагає законодавство, в тому числі не містять обов`язкових реквізитів такої форми. Однак, доказів які б відповідали вимогам статей 72 - 76 КАС України не надає, а посилається виключно на власні домисли.

При цьому, зазначені обставини вже досліджувалися судами за участі цих самих сторін, зокрема Малинським районним судом Житомирської області у справі №283/424/22. Як вбачається із тексту рішення від 23.12.2022, судом встановлено, що фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів типу WIM, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою КМУ від 13.01.2016 №24.

Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Враховуючи наведені положення закону та з урахуванням того, що згідно з п.4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, з дотриманням вимог до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174, а також в ст. 283 КУпАП.

Окрім цього, постанови підписані шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки. У кожній з оскаржуваних постанов містяться дані щодо належності КЕП уповноваженій на складення постанови посадовій особі, а також дані сертифікатів.

Враховуючи зазначене, зважаючи на наявність належних доказів, які підтверджують наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху, суд дійшов висновку, що винесені посадовими особами Укртрансбезпеки постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законними та ґрунтуються на достатніх доказах, які підтверджують його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Окрім того, із тексту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 у справі №283/424/22 вбачається, що оскаржувані постанови містять посилання на технічний засіб, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а також вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Закон України «Про адміністративну процедуру» набрав чинності 15.12.2023, як зазначив позивач у позові, тобто після спливу 10 місяців з моменту прийняття остаточної постанови апеляційного суду, якою позивачу було відмовлено у задоволені позову (визнанні протиправними та скасуванні 48 постанов відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідачі) та після сплину близько двох років з моменту виникнення спірних відносин, що вказує на неможливість його застосування до спірних взаємовідносин.

Згідно з частини 1 статті 87 Закону України «Про адміністративну процедуру», адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття.

Згідно частини 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справам здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Повторне звернення до суду позивача з приводу оскарження постанов відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності, які вже були предметом судового розгляду, вказує на спробу оскаржити в іншому процесі встановлені та врегульовані судовим рішенням правовідносини.

Також представник зауважує, що згідно з ч.4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на кількість спроб нового вирішення питання, яке вже вирішено судом і їхню тенденцію до продовження, представник вважає, що в діях позивача наявні ознаки зловживання процесуальними правами.

Обставини справи, встановлені судом.

Постановами серії ВМ №00002626 від 10.12.2021; серії ВМ №00008178 від 14.01.2022; серії ВМ №00008123 від 14.01.2022; серії ВМ №00008260 від 17.01.2022; серії ВМ №00008264 від 17.01.2022; серії ВМ №00008313 від 17.01.2022; серії ВМ №00008271 від 17.01.2022; серії ВМ №00008312 від 17.01.2022; серії ВМ №00008380 від 18.01.2022; серії ВМ №00008357 від 18.01.2022; серії ВМ №00008404 від 18.01.2022; серії ВМ №00008406 від 18.01.2022; серії ВМ №00008616 від 20.01.2022; серії ВМ №00008624 від 20.01.2022; серії ВМ №00008649 від 20.01.2022; серії ВМ №00008681 від 20.01.2022; серії ВМ №00008736 від 21.01.2022; серії ВМ №00008823 від 24.01.2022; серії ВМ №00008903 від 25.01.2022; серії ВМ №00008914 від 25.01.2022; серії ВМ №00009184 від 27.01.2022; серії ВМ №00009101 від 26.01.2022; серії ВМ №00009183 від 27.01.2022; серії ВМ №00008958 від 25.01.2022; серії ВМ №00008922 від 25.01.2022; серії ВМ №00008967 від 25.01.2022; серії ВМ №00008969 від 25.01.2022; серії ВМ №00009019 від 25.01.2022; серії ВМ №00009068 від 26.01.2022; серії ВМ №00009228 від 28.01.2022; серії ВМ №00009230 від 28.01.2022; серії ВМ №00009240 від 28.01.2022; серії ВМ №00009247 від 28.01.2022; серії ВМ №00009250 від 28.01.2022; серії ВМ №00009306 від 28.01.2022; серії ВМ №00009327 від 28.01.2022; серії ВМ №00009399 від 31.01.2022; серії ВМ №00009415 від 31.01.2022; серії ВМ №00009419від 31.01.2022; серії ВМ №00009476 від 01.02.2022; серії ВМ №00009493 від 01.02.2022; серії ВМ №00009495 від 01.02.2022; серії ВМ №00009496 від 01.02.2022; серії ВМ №00009498 від 01.02.2022; серії ВМ №00009503 від 01.02.2022; серії ВМ №00009519 від 01.02.2022; серії ВМ №00009524 від 01.02.2022; серії ВМ №00009674 від 09.02.2022 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі (т.1 а.с. 25, 28, 31, 34, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 70, 73, 76, 79, 86, 89, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 131, 134, 139, 142, 145, 150, 153, 164).

Заявами від 15.03.2023, 16.03.2023 та 17.03.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Малинського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про примусове виконання 48 постанов (т.1 а.с.26-27, 29-30, 32-33, 35-40, 42-43, 45-46, 48-49, 51-52, 54-55, 57-58, 60-61, 63-64, 66-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81, 82-83, 84-85, 88-88, 90-93, 95-96, 98-99, 101-102, 104-105, 107-108, 110-111, 114-115, 117-118, 120-121, 123-124, 126-127, 129-130, 132-133, 135-138, 140-141, 143-144, 146-149, 151-152, 154-155) .

Постановою від 18 січня 2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, що винесена начальником Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №71362646, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (т.1 а.с. 22-23).

Листом Головного сервісного центру МВС від 27.02.2024 повідомлено, що відповідно до п.3 розділу ІІІ Положення внесення до Реєстру відомостей про адміністративне правопорушення здійснюється шляхом фіксації користувачем інформації в картці обліку адміністративного правопорушення та вибору даних в електронних довідниках для заповнення картки обліку адміністративного правопорушення. При цьому оригінали постанов про адміністративні правопорушення до ГСЦ МВС не надсилаються. Також повідомлено, що згідно з даними Реєстру станом на 27 лютого 2024 року інформація про постанови, зазначені у запиті, відсутня (т.1 а.с.171-172).

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків підтверджено дохід ОСОБА_1 за січень-грудень 2023 року, який становить 951493,12 грн (т.1 а.с.206-207), та інформацією з Держреєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується те, що у ОСОБА_1 відсутня будь-яка власність (т.1 а.с.210-211).

В листі Директорату розвитку цифровізації Міністерства цифрової трансформації України №1/10- 11-131-2024 від 05.04.2024 визначається позиція міністерства, як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації, щодо основних організаційно-правових засад електронного документообігу та використання електронних документів, що визначено Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (т. 2, а.с. 144-145).

Заявою від 22.07.2024 на виконання ухвали суду про витребування доказів, представник відповідача повідомив про неможливість надати оригінали витребуваних судом постанов в електронній формі через зашифрування трьох віртуальних машин внаслідок кібератаки вірусом-вимагачем на інформаційно-комунікаційну систему «Система автоматизованої фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів» (т.2, а.с. 217-220).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 (справа №240/3286/24) адміністративний позов ОСОБА_1 до Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Лисенка, 19, м. Малин, Житомирська обл., Коростенський р-н, 11601, РНОКПП/), за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок 9, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задоволено. Визнано протиправними та скасовано 48 постанов Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження (т.2 а.с.132-138).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 (справа №240/3286/24) апеляційні скарги Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та Державної служби України з безпеки на транспорті залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року - без змін (т.3 а.с.98-102).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Між сторонами виник спір щодо відповідності рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оформлених у формі 48 постанов, вимогам законодавства щодо дотримання стандартизованої форми таких рішень та щодо відсутності об`єктивної можливості їх виконання.

Позивач та його представники як на правову підставу своїх вимог, посилаються на ст. 77 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Закон України «Про адміністративну процедуру» (далі Закон № 2073-IX) набрав чинності 15.12.2023 та регулює відносини органів виконавчої влади (…) їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час:

1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин;

2) конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції;

3) державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби;

4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

5) оскарження процедур публічних закупівель;

6) нагородження державними нагородами та відзнаками;

7) здійснення помилування;

8) здійснення оцінки впливу на довкілля.

У ст. 3 Закону № 2073-ІХ вказано, що адміністративна процедура визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Законом можуть бути встановлені особливості адміністративного провадження для окремих категорій адміністративних справ. Такі особливості повинні відповідати принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративні провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають на розгляді адміністративного органу, завершуються відповідно до положень цього Закону. Адміністративні акти, прийняті після набрання чинності цим Законом, оскаржуються за правилами адміністративного оскарження у порядку, визначеному цим Законом.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності вказаного Закону, тому що оскаржувані постанови були винесені відповідачем у період з 10.12.2021 по 09.02.2022, адміністративне провадження щодо таких постанов мало бути проведено відповідно до вимог чинного на той момент законодавства, без врахування особливостей та принципів адміністративної процедури, визначених цим Законом.

В той же час оскільки Законом № 2073-IX прямо не визначено заборону щодо оскарження на його підставі адміністративних актів, прийнятих до набрання ним чинності, суд вважає за можливе проаналізувати оскаржувані постанови за критеріями, на які вказує позивач у позові.

Щодо стандартизованої форми адміністративного акта

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 2073-ІХ прийнятий адміністративним органом адміністративний акт є нікчемним, якщо він містить очевидні значні недоліки, зокрема: відповідно до законодавства адміністративний акт може бути прийнятий лише у стандартизованій формі, але цю вимогу не дотримано.

Суд, враховує, що процедура фіксації правопорушення та порядок притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП визначені саме Кодексом України про адміністративні правопорушення, як спеціальним актом вищої юридичної сили, та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок №1174) та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказ Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі Інструкція №512).

Таким чином, при вирішенні спору, суд вважає за необхідне дослідити дотримання відповідачем вимог норм вказаних вище нормативно-правових актів при винесенні оскаржуваних постанов. Така позиція суду узгоджується з висновком Сьомого апеляційного адміністративного суду, що зазначений у постанові від 15.05.2024 у даній справі, де суд апеляційної інстанції при визначенні належності справи до предметної підсудності місцевого загального суду вказує, що оскільки у даній справі позов стосується дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, то для вирішення спору суду необхідно дослідити та надати правовий аналіз нормам КУпАП (т. 2 а.с. 69).

Так, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

Загальні вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені у ст. 283 КУпАП та передбачають, що постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Стаття 279-5 КУпАП є спеціальною для розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та визначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Пунктами 16-17 Порядку № 1174 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно з підпунктом 1 п. 5 Інструкції №512 за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Пунктом 8 Інструкції №152 визначено, що винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Постанова, яку винесла уповноважена посадова особа, друкується з використанням засобів системи та протягом трьох робочих днів з дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

З аналізу вказаних вище норм слід зробити висновок, що уповноважена особа Укртрансбезпеки під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, виносить сформовану системою у автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється за формою, встановленою у додатку 1 до Інструкції №512, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Прийняття відповідного рішення підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби. В подальшому постанова роздруковується та направляється особі, яку притягнуто до відповідальності, засобами поштового зв`язку. Після отримання даних про дату вручення чи повернення поштового відправлення без вручення адресату, інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення.

При цьому позиція позивача та його представників про те, що така постанова має бути оформлена виключно у формі електронного документа, не відповідає ні вимогам Інструкції №512, ні вимогам норм ст.ст. 279-5, 283 КУпАП, оскільки як в Інструкції №512, так і у відповідних нормах КУпАП відсутня імперативна вказівка саме на таку форму постанови як електронна; натомість визначено, що після прийняття постанова друкується на паперовому бланку з використанням засобів системи та протягом трьох робочих днів з дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для направленням за місцем проживання/роботи фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення; постанова повинна містити відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Всі зазначені ознаки однозначно вказують на те, що постанова за наслідками розгляду справи має бути виготовлена на матеріальному (паперовому) носії.

Також суд зауважує, що у вказаних вище нормативно-правових актах не визначено, що роздруковується «копія постанови», натомість вказується «постанова».

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Таким чином, доводи позивача та його представників про те, що оскаржувані постанови є паперовими копіями електронного документа, які не підтверджені оригіналом, а тому не мають бути прийняті до уваги судом як доказ (клопотання представника позивача адвоката Коломійця І.С. від 19.09.2024 т. 3 а.с. 1-2), не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Позиція Міністерства цифрової трансформації України, як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації, щодо основних організаційно-правових засад електронного документообігу та використання електронних документів, що визначено Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», висловлена в листі Директорату розвитку цифровізації Міністерства №1/10-11-131-2024 від 05.04.2024, не впливає на висновки суду, оскільки не є нормативно-правовим актом та носить роз`яснювальний характер.

Юридична визначеність, як елемент верховенства права, передбачає, зокрема, повагу до судового рішення, яке набрало законної сили.

Порядок оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності визначено у главі 24 розділу IV КУпАП, а також у ст. 286 КАС України, які є спеціальними для даного виду правовідносин.

Так, законність оскаржуваних у даній справі постанов у визначеному законом порядку вже була предметом судового розгляду у справі № 283/424/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 визначено, що колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в оскаржуваних постановах про адміністративне правопорушення, оскільки зі змісту останніх вбачається, що в них наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Також у вказаній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що розгляд справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі здійснюється шляхом опрацювання інформаційних файлів, за результатом якого виноситься сформована системою в автоматичному режимі постанова на яку здійснюється накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що є підтвердженням прийняття рішення, з фіксацією дати та часу прийняття рішення за кожною автоматично зафіксованою подією правопорушення.

У кожній з оскаржуваних постанов містяться дані щодо належності КЕП уповноваженій на складення постанови посадовій особі, а також дані сертифікатів, відтак доводи сторони позивача про те, що відповідач не прийняв оскаржувані постанови у стандартизованій формі, оскільки не підписав спірні постанови електронним підписом та не наклав електронну печатку, не відповідають фактичним обставинам та висновкам суду, зазначеним у судовому рішенні, що набрало законної сили.

На доводи позивача та його представників про те, що оскаржувані постанови не були ухвалені як такі, оскільки вони не були передані та не обліковані в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки на транспорті, суд зазначає наступне.

Дійсно, як слідує з листа Головного сервісного центру МВС № 31/442АЗ-5653-2024 від 27.02.2024, за даними Реєстру відомостей про адміністративне правопорушення станом на 27.02.2024 інформація про оскаржувані постанови відсутня.

В той же час згідно з Положенням про Реєстр адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України № 359 від 10.05.2019, внесення відомостей про адміністративне правопорушення здійснюється шляхом фіксації користувачем інформації в картці обліку та вибору даних в електронних довідниках, при цьому оригінали постанов не надсилаються.

Таким чином, відсутність даних у Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, не свідчить про те, що оскаржувані постанови не приймались у формі, встановленій вимогами законодавства.

Висновки судів, викладені у судових рішеннях, ухвалених за наслідками розгляду справи № 240/3286/24, суд не бере до уваги при розгляді даного спору, оскільки предметом спору у справі № 240/3286/24 є оскарження дій державного виконавця при відкритті виконавчих проваджень за оскаржуваними постановами, тобто дотримання саме державним виконавцем вимог законодавства про виконавче провадження, що не є тотожним із даним спором.

На підставі викладеного, судом встановлено, що уповноважені особи відповідача, діючи згідно з вимогами чинного законодавства, прийняли рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у визначеній законодавством формі шляхом винесення постанов, зміст яких, згідно з судовим рішенням №283/424/22 від 23.02.2023, яке набрало законної сили, відповідає вимога закону.

Інструкцією № 512 визначено, що інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи лише до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому не визначено, яким чином вноситься така інформація до постанови, яка була роздрукована на паперовий носій.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали, яку просив постановити позивач у клопотанні від 27.11.2024 (т. 3 а.с. 85-88), що позаяк не позбавляє позивача самостійно звернутись до компетентних органів із зазначеним у клопотанні питанням.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано, а судом не встановлено доказів, які б підтверджували, що оскаржувані 48 постанов містять очевидні значні недоліки форми, яка визначена законодавством для такого виду постанов, а відтак підстав для визнання таких постанов нікчемними, через недотримання стандартизованої форми, немає.

Щодо об`єктивної неможливості виконання адміністративного акта

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону № 2073-ІХ прийнятий адміністративним органом адміністративний акт є нікчемним, якщо він містить очевидні значні недоліки, зокрема: виконання його є об`єктивно неможливим.

Сторона позивача зазначає, що об`єктивна неможливість виконання оскаржуваних постанов як на момент їх винесення, так і на час подання позову полягає у тому, що сума штрафів, яка підлягає стягненню з позивача, є надмірною та перевищує річний дохід позивача в понад два рази, а майно, на яке могло б бути звернуто стягнення, у власності позивача відсутнє.

Суд не погоджується із стороною позивача щодо такого застосування вказаної норми Закону з огляду на наступне.

Аналіз частини 1 ст. 77 Закону № 2073-ІХ вказує на те, що об`єктивна неможливість виконання адміністративного акта має бути пов`язана виключно з дефектом змісту такого акта через його очевидні значні недоліки.

Натомість недостатній дохід позивача для оплати штрафів, визначених оскаржуваними постановами, не можна вважати очевидними значними недоліками таких постанов.

Неможливість виконання оскаржуваних постанов з підстав відсутності у боржника доходу чи майна, підлягає встановленню на етапі їх примусового виконання уповноваженим суб`єктом відповідно до спеціальної процедури, визначеної у Законі України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Ухвалою суду від 04.06.2024 було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 58137,6 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 20, 139, 246, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 58137 (п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять сім) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9.

Суддя В. М. Хомич