Справа № 420/33331/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач) щодо запровадження окремого порядку розрахунку пенсії позивача, який не передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - нарахування пенсії позивача в, значно меншому розмірі, актуальному не на дату нарахування її до фактичної виплати, а на іншу, значно ранішу дату, без урахування індексації та масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивача в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі, на момент її нарахування до фактичної виплати та скасувати позначку в "особливостях" пенсійної справи позивача "не підлягає МП. признач, за ріш. суду в твердому розмірі".;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії позивача та перерахунок пенсії позивача починаючи з 28.03.2023 року на підставі документів в пенсійної справі у тому числі на підставі довідок про заробітну плату та стаж з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

- зобов`язання відповідача здійснити розрахунок компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 28.03.2023 року по 25.04.2024 рік у сумі - 39 867,10 грн., які були виплачені відповідачем з порушенням строків виплати 25.04.2024 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, мотивуючи це тим, що 28.03.2023 року представниця заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення пенсії Позивача та з необхідними для цього документами, враховуючи довідки про заробітну плату та стаж, диплом та трудову книжку, як це вказано в розписці ГУПФУ у Львівській області (див. Додаток № 3). 09.05.2023 року був отриманий лист ГУПФУ у Львівській області від 05.04.2023 року з рішенням про відмову від 04.04.2023 року №65 року, у відповідності до якого, ГУПФУ у Львівській області відмовив у призначенні пенсії.

Позивач не погодився з рішенням ГУПФУ у Львівській області та звернувся до суду з позовом у справі № 380/18997/23. 14.11.2023 року Львівський окружний адміністративний суд виніс рішення від 14.11.2023 року по справі № 380/18997/23 яким визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.04.2023 № 65 про відмову у призначенні пенсії. Зобов 'язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.03.2023". Дата набрання законної сили судового рішення - 19.03.2024 року.

25.04.2024 року на виконання судового рішення від 14.11.2023 року по справі № 380/18997/23 за період з 28.03.2023 року по 31.04.2024 позивач отримав від відповідача на банківський рахунок - 39 867.10 грн.

З протоколу розрахунку №65 від 17.04.2024, який був отриманий позивачем з пенсійного кабінету 25.10.2024 стало відомо, що відповідач протиправно не врахував даних заробітної плати позивача з документів в пенсійній справі та зазначив в протоколі розрахунку середньомісячний заробіток для обчислення її пенсії в 2024 році без врахування довідок про заробітну плату, в розмірі -0, та у пенсійній справі протиправно зроблена позначка в особливостях: не підлягають МП (масовим перерахункам)(В.М.). Признач. за ріш.суду в тверд.розм." ;

протиправно розраховано пенсію позивача з 28.03.2023 року по сьогоднішній день без урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-ГУ та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі - "Постанова КМУ № 251") та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Далі - "Постанова КМУ № 124"), в редакції дійсної на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу.

Відповідач протиправно не виплатив Позивачу компенсацію втрати частини доходів на суми пенсії за період з 28.03.2023 року по 30.04.2024 рік у сумі - 39 867.10 грн., які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати 25.04.2024 року. Вважає, що відповідач допустив протиправний розрахунок пенсії без осучаснення на момент виплати та без врахування індексації/масових перерахунків. Розрахунок пенсії проведений без врахування даних по заробітній платі позивач з документів в пенсійній справі.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також ухвалою суду від 20.11.2024 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області засвідчену копію пенсійної справи позивача.

05.12.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він позовні вимоги не визнає з підстав зазначених у відзиві.

12.12.2024 року від представника позивач до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 1946р.н. в 1993 році виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, до виїзду пенсія позивачу не призначалась.

28.03.2023 року представник заявника, на підставі виданої йому довіреності звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення пенсії Позивача до якої додав 3-и довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за роки 1966-1968, 1973-1977, та 1978-1982.

Рішенням ГУПФУ у Дніпропетровській області від 04.04.2023 року №65 року відмовив у призначенні пенсії.

Позивач не погодився з рішенням ГУПФУ та звернувся до суду з позовом у справі № 380/18997/23.

14.11.2023 року Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 14.11.2023 року по справі № 380/18997/23 позов задовольнив частково -визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.04.2023 № 65 про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.03.2023".

Вказане рішення суду набрало законної сили-19.03.2024 року.

25.04.2024 року на виконання судового рішення від 14.11.2023 року по справі № 380/18997/23 відповідачем Рішенням №65 від 03.04.2024 призначена ОСОБА_1 пенсія за віком та за період з 28.03.2023 року по 31.04.2024 перераховано від відповідача на банківський рахунок - 39 867.10 грн.

Вказана сума виплачена відповідачем складається із сум щомісячної пенсії у розмірі 1828,88грн. , з 01.03.2024 року 2063,06грн. та суми доплати особам які досягли 75 років -264грн. з 01.03.2024 року -297,94грн.

Згідно Рішення відповідача №65 від 01.04.2024 року страховий стаж позивач становить 30 років 07 місяців 11 днів, розмір пенсії за віком -0грн. та призначена доплата до пенсії при неповному стажу згідно ч.3 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» -1828,88грн. та встановлена доплата до мінімальної пенсії 264,12грн.

Також в вищевказаному рішенні позивачу встановлена компенсаційна виплата 75 -ти річним -456грн., та всього розмір пенсії з надбавками з28.03.2023 року становить 3000грн. а з 01.03.2024 року 3240грн.

В Рішенні №65 від 03.04.2024 в графі «Особливості» міститься запис : «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. з 28.03.2023 року по довічно».

Та з даних відповідачем матеріалів пенсійної справи судом встановлено, що індексація пенсії позивача в 2023 та 2024 році не проводилась.

Також доказів того, що під час виплати позивачу 25.04.2024 року пенсії за період з 28.03.2023 року по 31.04.2024 у сумі - 39 867.10 грн. була виплачена компенсація втрати частини доходів на суми пенсії виплачені із затримкою матеріали справи не містять.

Відповідач не надав суду пояснень щодо причин не проведення розрахунку пенсії позивача виходячи із сум заробітної плати вказаних у довідках наданих разом із заявою про призначення пенсії, та доказів застосування відомостей про заробітну плату при розрахунку пенсії матеріали справи не містять.

Джерела прав та висновки суду.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовані Законом України ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року

№ 1058-IV (надалі ЗУ №1058).

Згідно ст.4 ЗУ №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ч.1 ст.26 ЗУ №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Згідно ст. 27 ЗУ №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

2. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Згідно ст.28 ЗУ №1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Для пенсій, призначених після 1 січня 2018 року, мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим цієї частини, виплачується після досягнення особою віку 65 років. До досягнення цього віку таким особам може бути призначена державна соціальна допомога на умовах і в порядку, визначених Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином позивачу у 2023 році виходячи із його страхового стажу 30 років призначена пенсія із застосуванням положень ст.26 ЗУ №1058, а саме в розмірі прожиткового мінімуму на 2023 рік для осіб, які втратили працездатність 2093 гривні (пропорційно стажу роботи).

Згідно ст.40 ЗУ №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Формула за якою визначається заробітна плата для обчислення пенсії визначена у ч.2 ст. 40 ЗКУ №1058 : Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно абз.21 ч.2 ст.40 ЗУ №1058 у разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

Та як встановлено судом відповідач під час призначення пенсії позивачу не прийняв до уваги надані ним 3-и довідки про розмір його заробітної плати отриманої до 2000р. та не провів відповідний розрахунок суми пенсії із застосуванням цих даних.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.42 ЗУ №1058 для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124

Згідно ст.45 ЗУ №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно ст. 46ЗУ №1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Та як встановлено судом відповідач не виплатив позивачу під час виплати заборгованості з пенсії за період з 28.03.2023 року по 25.04.2024 року суми 39 867,10грн. одночасно компенсації втрати доходів.

Згідно п.4-1 та п.4-3 Прикінцевих положень ЗУ №1058 для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:

мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;

збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

З аналізу вищевказаних норм-принципів ЗУ №1058 вбачається, що позивач мав право при призначенні йому пенсії в 2023 році на отримання її в розмірі не менш ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність встановленого законом України на 2023 рік, пропорційному до наявного страхового стажу та саме цей розмір йому був встановлений відповідачем.

Проте позивач безпідставно не застосував при розрахунку пенсії позивача статтю 40 ЗУ №1058, яка визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, так як позивачем разом із позовною заявою були подані довідки про розмір його заробітної плати отриманої до 2000року та не отримав інформацію чи перевищує при цьому цей розмір пенсії за розрахунком розмір прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність.

Згідно п.8 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року з 1 березня 2023 р. встановлено щомісячну компенсаційну виплату особам, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік:

яким виповнилося 80 років і більше, - у розмірі до 570 гривень;

яким виповнилося 75 років до досягнення 80-річного віку, - у розмірі до 456 гривень;

Таким чином позивач як особа якій на час звернення за призначенням пенсії виповнилось 75 років мав право при призначенні пенсії з 28.03.2023 року на отримання компенсаційної виплати у розмірі 456грн., щомісячно та яка йому не була нарахована та виплачена з 28.03.2023 року.

Щодо вимог не проведення індексації пенсії позивача та суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.42 ЗУ №1058 індексації підлягають раніше призначені пенсії, та враховуючи те, що позивачу пенсія призначена вперше з 28.03.2023 року, то індексація її може бути проведена тільки в наступному 2024 році з 01 березня.

Водночас 23.02.2024 року КМУ прийнята постанова №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» яка призначила з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та п.6 якої визначила, що до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679), пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475), в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно абз.5 п.7 Постанови КМУ №185 визначено, що іншим особам, які отримують пенсію, не працюють (не провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) та у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), та щомісячної державної адресної допомоги, встановленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), не досягає 2725 гривень, надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.

Тобто у будь якому випадку розмір пенсії позивача з 01.03.2024 року повинен був підвищитися що найменш на 100грн. та становити з 01.03.2024 року суму 2725грн, що не відбулось з протиправних дій відповідача, який в Рішенні від 03.04.2024 року №65 зробив неправомірний запис, що - Пенсія позивача не підлягає масовому перерахунку та призначена за рішенням суду в твердому розмірі з 28.03.2023 року по довічно, що не відповідає дійсності, та порушує право позивача на належний розмір пенсії.

Щодо компенсації втрати доходів через несвоєчасну виплату пенсії позивачу, то відповідач не спростував невиконання ним приписів ст.46 ЗУ №1058 щодо виплати такої позивачу при перерахунку суми 39867,10грн. (несвоєчасно виплаченої пенсії за період з 28.03.2023 року по день набрання рішення суду законної сили, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що захист порушених прав позивача слід захистити шляхом: визнання протиправним Рішення Головного управління ПФУ в Одеській області від 03.04.2024 року № 65 в частині зазначенні в графі «Особливості» наступного тексту «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 28.03.2023 року по довічно» та зобов`язати відповідача анулювати цей запис в Рішенні; Зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на суми пенсії в розмірі 39867,10грн., за період з 28.03.2024 року по 25.04.2024 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу пенсії з урахуванням п.8 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року та незастосуванню положень постанови КМУ №185 23.02.2024 року під час проведення перерахунку пенсій в 2024 році; Зобов`язати відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача та її виплату з 28.03.2023 року з урахуванням довідок про заробітну плату позивача доданих до заяви про призначення пенсії від 28.03.2023 року, та з урахуванням положень п.8 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року, яким встановлено щомісячну компенсаційну виплату особам які досягли віку 75 років; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача з 01.03.2024 року відповідно до положень постанови КМУ №185 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2024 року відповідно до постанови КМУ №185 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Щодо позовних вимог «зобов`язати відповідача:» в частині нарахування компенсації втрати частини доходів, то на цей час перерахунок та виплата сум пенсії за цим рішенням не проведений, та підстав вважати що при виплаті донарахованої суми пенсії відповідач порушить права позивача на виплату одночасно компенсації втрати частини доходів матеріали справи не містять, а тому це є вимогами на майбутнє, які не підлягають задоволенню, а тому в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на пропуск строку позивачем на звернення до суду з позовом, то суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Так відповідач у відзиві вказав, що листом від 04.04.2024 року №1500-0218-8/51225 повідомив позивача про виконання рішення суду по справі №380/18997/23, яке набрало законної сили 19.03.2024 року, а до суду у цій справі позивач звернувся 25.10.2024 року, та доказів, коли вказаний лист був відправлений представнику позивача та отриманий ним матеріали справи не містять, а кошти у розмірі 39867,10 грн. надійшли на рахунок позивача тільки 25.04.2024 року.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до адміністративного суду у справі.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжну квитанцію №2272-4325-9818-9323 від 14.11.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 968,96грн.

Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог позивача, суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору у розмірі 968,96грн. сплаченого позивачем з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнання протиправним Рішення Головного управління ПФУ в Одеській області від 03.04.2024 року № 65 в частині зазначенні в графі «Особливості» наступного тексту «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 28.03.2023 року по довічно» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виключити цей запис в Рішенні від 03.04.2024 року № 65.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на суми пенсії в розмірі 39867,10грн., за період з 28.03.2024 року до 25.04.2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням п.8 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року та незастосуванню положень постанови КМУ №185 23.02.2024 року під час проведення масового перерахунку пенсій в 2024 році.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 та її виплату з 28.03.2023 року з урахуванням довідок про заробітну плату ОСОБА_1 доданих до заяви про призначення пенсії від 28.03.2023 року, та з урахуванням положень п.8 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року, яким встановлено щомісячну компенсаційну виплату особам які досягли віку 75 років.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 року відповідно до положень постанови КМУ №185 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 року відповідно до постанови КМУ №185 23.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83) код ЄДРПОУ 20987385.

Суддя Е.А.Іванов