Справа № 320/28580/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Київ справа №320/28580/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 40 від 28.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та зарахувати періоди роботи до страхового стажу з 21.07.1985 по 21.02.2000 рік у колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району, Донецької області та до пільгового стажу періодів роботи з 05.03.2003 по 12.09.2013 та з 13.09.2018 по березень 2022 рік на посаді газорятувальника газорятувальної станції на ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позов мотивовано протиправністю відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області та призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за наявності у позивача відповідного стажу та підтвердження пільгового стажу належними доказами, які надавались позивачем до органів Пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію ухвали суду від 23.08.2023 відповідачу було направлено до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 24.08.2023. Копію позовної заяви з усіма доданими до неї документами відповідачу направлено до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 06.09.2023.

До суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 13.11.2023 надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у відповідача відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недосягненням необхідного страхового та пільгового стажу для призначення пенсії.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши докази та аргументи сторін, оцінивши їх в сукупності, суд встановив таке.

Позивач є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Ясинуватським МРВ УМВС України в Донецькій області від 29.05.2002.

21.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви позивачем було додано паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 12.08.1985, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, військовий квиток, довідку, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від 02.03.2023 № 05-1/20/82, копію наказу від 13.09.2013 № 847, картку обліку фактично відпрацьованого часу на роботах зі шкідливими і важкими та особливо шкідливими умовами праці за 2016 рік, копію наказу від 06.05.1995 № 157.

Заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Листом від 21.04.2023 № 0500-0204-8/32643 позивача повідомлено про те, що рішенням від 28.03.2023 № 40 йому відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідно до наданих документів страховий стаж становить 28 років 06 місяців 24 дні, в т.ч. пільговий стаж за Списком № 2 становить 7 років 06 місяців 06 днів, замість мінімально необхідного страхового стажу 30 років та пільгового стажу 12 років 6 місяців.

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень частини першої статті 114 Закону України № 1058-IVправо на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (пункт 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

На час звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 мав вік 55 років, а отже умова щодо досягнення особою 55 років для призначення пенсії позивачем дотримана.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з п. 4 а розділу IV Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посаді і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", до Списку № 2 належать газорятівники, зайняті на роботах із застосуванням газозахисної апаратури.

Аналогічним чином, відповідно до Розділу ІІІ Чорна металургія Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", до Списку № 2 належить, в тому числі, газорятівники, зайняті на роботах із застосування газозахисної апаратури.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як підтверджується записом № 8 в трудовій книжці позивача, копія якої долучена до позовної заяви, починаючи з 05.03.2003 ОСОБА_1 працював на посаді газорятнівника газорятувальній станції у Відкритому акціонерному товаристві "Авдіївський коксохімічний завод" (в подальшому реорганізований в Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (далі ПРАТ "АКХЗ").

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній від 02.03.2023 № 05-1/20/82, позивач працював повний робочий день на ПРАТ "АКХЗ" з 05.03.2003 по 30.04.2016 в газорятувальній станції (ГРС) за професією газорятівника, що передбачена Списком № 2 та включена до Переліку вакансій, галузей, професій і посад, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць відповідно до Наказу 06.05.1995 № 157. Згідно зазначеної довідки, пільговий стаж позивача становить 13 років 01 місяць 25 днів.

Також матеріали справи містять копію виписки з Наказу від 13.09.2013 № 847 "Про результати атестації робочих місць вперше" про повторну атестацію робочих місць Авдіївського коксохімічного заводу.

Суд приймає до уваги те, що відповідачем не заперечувались обставини складення вищевказаної довідки і заповнення трудової книжки уповноваженою особою, внаслідок чого у суду не виникає сумніву в достовірності поданих до матеріалів справи письмових доказів.

Разом з тим позивач просить зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 05.03.2003 по 12.09.2013 та з 13.09.2018 по березень 2022, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до наданих відповідачем відомостей про ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), позивач нерозривно працював в ПРАТ "АКХЗ", починаючи з 05.03.2003 до 31.07.2022. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються.

У свою чергу відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог (в частині зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи в ПРАТ "АКХЗ") шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 05.03.2003 до 31.07.2022.

Щодо необхідності зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 21.07.1985 до 21.02.2000 у колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , суд зазначає таке.

За приписами статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами статті 98 Закону № 1788-ХІІ перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналогічне положення закріплено у пункті 1 Порядку № 637 та статті 48 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пунктів 17-1 та 18 Порядку № 637 у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Натомість, необхідність подання додаткових документів для підтвердження стажу роботи виникає у випадках відсутності відомостей про нього у трудовій книжці та/або у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Як випливає з копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 позивач працював у період з 21.07.1985 до 21.02.2000 в колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області.

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про період роботи, займану посаду, реквізити протоколів та наказів, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку.

Крім того, у вказаній трудовій книжці за спірний період з 21.07.1985 до 21.02.2000 визначені прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві та виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві.

Відповідно до копії рішення Головного управління ПФУ у Київській області від 28.03.2023 № 40 підставою для не зарахування до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі з 21.07.1985 до 21.02.2000 стало те, що позивачем не надано довідку про вироблені трудодні та встановлений колгоспний мінімум.

Разом з тим суд вважає вказані документи, подані позивачем відповідачу для здійснення перерахунку його пенсії, належними та достатніми.

Натомість суд критично оцінює доводи відповідача про надання уточнюючої довідки про вироблені трудодні та встановлений колгоспний мінімум, оскільки доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці та протоколів засідань правління колгоспу "Рассвет", відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а тому відсутність додаткових відомостей, а саме довідки про вироблені трудодні та встановлений колгоспний мінімум не може бути підставою для не зарахування даного періоду в страховий стаж позивача.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.06.2019 у справі № 727/384/17.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області безпідставно не взято до уваги період роботи позивача в колгоспі "Рассвет" з 21.07.1985 до 21.02.2000 при розгляді заяви про призначення пенсії за віком від 21.03.2023.

З огляду на зазначене, суд вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи в колгоспі "Рассвет" з 21.07.1985 до 21.02.2000 є протиправними.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди роботи, чим порушено його конституційне право на належне пенсійне забезпечення, яке має бути поновлено у заявлений позивачем спосіб.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про перерахунок пенсії, відповідач зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Таким чином, для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб зарахувати відповідні спірні періоди роботи позивача та перерахувати йому пенсію за віком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.03.2023 № 40.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, м. Фастів, Київська область) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 21.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 21.07.1985 по 21.02.2000 у колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області та до пільгового стажу період роботи з 05.03.2003 по 31.07.2022 у Приватному акціонерному товаристві "Авдіївський коксохімічний завод" на посаді газорятівника газорятувальної станції на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, м. Фастів, Київська область) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.