Справа № 320/39927/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Смарт Пауер" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 01.09.2023 № 1;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків від 01.09.2023 № 1898/ж10/31-00-07-05-01-24;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків від 01.09.2023 № 1899/ж10/31-00-07-05-01-24.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до нього застосовано штраф за продаж алкогольних напоїв у заборонений для такого продажу час, а саме на 10 секунд пізніше 21:00 години 04.08.2023. Позивач вважає, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню принцип пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, оскільки розмір штрафних санкцій є надмірним за порушення, яке не змогло призвести до порушення публічного інтересу в розмірах співмірних застосованій санкції.

Щодо висновків акту перевірки про порушення п. 1, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» позивач зазначив, що акт перевірки не містить даних про ідентифікацію резервуарів, їх об`єм та вид пального в кожному резервуарі на час перевірки, не містить інформації щодо методів, способів та інформації про повірене обладнання, за допомогою якого здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, що свідчить про необґрунтованість та протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Крім того, позивач також посилався на те, що відповідачем проведено фактичну перевірку незаконно, з порушенням чинного законодавства, без наявності конкретних підстав для її проведення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.09.2023 № 1898/ж10/31-00-07-05-01-24 та від 01.09.2023 № 1899/ж10/31-00-07-05-01-24.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 12.03.2025.

10.02.2025, під № 3015 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, на підставі наказу від 28.07.2023 № 1381-П, направлень на перевірку від 28.07.2023 № 1879, від 28.07.2023 № 1880, відповідно до ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп. 80.2.2., пп.80.2.5 п.80.2, п.80.6 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 розділу «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку господарської одиниці автозаправного комплексу з магазином ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Миколай Поле, с/рада Миколай-Поліська, Автодорога «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» 453км + 200м, буд.2, за результатами якої складено акт від 31.07.2023, який зареєстрований в органі ДПС 10.08.2023 за №4514/08/01/09/42547705.

Фактичною перевіркою встановлено порушення вимог:

-частини 10 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами), п. 2 наказу голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.04.2023 № 185;

-пункту 1, пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, із змінами та доповненнями.

На підставі акту перевірки №4514/08/01/09/42547705, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 01.09.2023 №1, яким (за порушення ч. 10 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95 (зі змінами), п. 2 наказу голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.04.2023 № 185) застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн.

Також, на підставі висновків акту перевірки №4514/08/01/09/42547705, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкові повідомлення-рішення:

№ 1898/ж10/31-00-07-05-01-24 від 01.09.2023, яким (за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4543,90 грн;

№ 1899/ж10/31-00-07-05-01-24 від 01.09.2023, яким (за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8319,55 грн.

Наведене зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- перевірку призначено та проведено з підстав отримання контролюючим органом інформації щодо порушення позивачем законодавства в частині обігу алкогольних напоїв. У даному випадку, зміст наказу дозволяє визначитися як з правовими, так і з фактичними підставами для проведення перевірки;

- розмір штрафної санкції за даний вид порушення (реалізації позивачем пива після 21 год) встановлений статтею 17 Законом № 481/95-ВР, а отже, в будь-якому випадку не може бути зменшений контролюючим органом чи судом, тому є правомірним та обґрунтованим застосування до позивача штрафних санкцій за порушення вимог частини 10 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР;

- в акті перевірки контролюючим органом не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів як того вимагає вказана Інструкція, з огляду на що, інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів, які зазначені в акті перевірки, не може вважатись достовірною, а відповідно, і твердження відповідачів про наявність надлишків пального на суму 4 543,90 грн та нестачі пального на суму 8319,55, не є доведеними. Таким чином, доводи відповідачів про порушення позивачем п.1 та п.12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР є безпідставними та необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення від 01.09.2023 № 1898/ж10/31-00-07-05-01-24 та від 01.09.2023 № 1899/ж10/31-00-07-05-01-24, є протиправними та підлягають скасуванню.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що:

- в ході перевірки працівниками АЗС в присутності перевіряючих проведено інвентаризацію та складено дані які ж і підписані оператором ОСОБА_1 , відповідно до яких, встановлені надлишки пального на суму 4543,90 грн та нестачі пального на суму 8319,55 з урахуванням похибки, що призвело до порушення п.1 та п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР;

- таким чином, вищезазначене спростовує висновок суду першої інстанції стосовно того, що інвентаризація не проводилася. А отже, контролюючий орган дійшов вірного висновку, що встановлення факту порушення позивачем порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу, відтак, відповідач правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення, якими застосував до позивача штрафні санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів, з урахуванням норм ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволення позовних вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом в ході перевірки зафіксовано фактичні залишки ПММ, складено дані проведеної інвентаризації, відповідно до яких встановлені надлишки пального на суму 4 543,90 грн та нестачі пального на суму 8 319,55 з урахуванням похибки, що призвело до порушення п.1 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР).

Згідно з п.1 та п.12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Так, ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» () отримано ліцензію на право зберігання пального №2001061 від 27.03.2020 терміном дії з 27.03.2020 до 27.03.2025.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ГУД МАРК» укладено договір оренди №154/02-23 від 01.02.2023, відповідно якого ТОВ «ГУД МАРК» передає, а ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» приймає за плату на визначений строк у користування автозаправний комплекс, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Миколай Поле, с/рада Миколай-Поліська, Автодорога «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» 453км + 200м, буд.2.

ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» зареєстровано акцизний склад - АЗК, номер запису в реєстрі - 24322, ідентифікатор об`єкта оподаткування - 69500146, уніфікований номер акцизного складу - 1013914.

ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» до перевірки надано сертифікати відповідності, свідоцтва про повірку на рівнеміри, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на резервуари та паспорти з повірками на витратоміри. Розташовані на акцизному складі пального резервуари, витратоміри та рівнеміри. зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

В ході перевірки зафіксовано фактичні залишки ПММ, складено дані проведеної інвентаризації, яку підписано оператором автозаправного комплексу з магазином Шаповаловою Ю.М., відповідно яких встановлено надлишки пального на суму 4 543,90 грн та нестачі пального на суму 8 319,55 з урахуванням похибки.

Зокрема, залишки пального склали:

газ автомобільний (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 6295,67; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 6349;

бензин автомобільний PREMIUM+ А-95-Е40-Л виду II (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 6587,2; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 6641;

паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО5-В0 (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 8410,15; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 8388;

бензин автомобільний Plus А-95-Євро5-Е5 (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 1642,64; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 1646;

паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО5-В0 (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 6848,08; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 6994;

паливо дизельне Plus ДП-Л-ЄВРО5-В0 (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 6833,04; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 6829;

бензин автомобільний Plus А-95-Євро5-Е5 (код УКТЗЕД ) - згідно Х-звіту: 4363,62; фактичний залишок пального за результатами перевірки - 4376.

Однак, суд першої інстанції виснував, що наявність такого порушення не було доведено належними засобами, оскільки як вбачається з акту перевірки фактично залишки пального не вимірювались, інвентаризація не проводилася.

Порядок здійснення вимірювань об`єму та маси нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 (далі - Інструкція).

Підпунктом 4.3.2.7 пункту 4.3 Інструкції, визначено, що рівень нафти, нафтопродукту та підтоварної води або льоду в резервуарах має вимірюватись металевими рулетками з вантажем, метро штоками, стаціонарними рівнемірами або іншими засобами вимірювання, допущеними до застосування Держспоживстандартом України. Границі допустимої похибки вимірювання рівня світлих нафтопродуктів та підтоварної води не повинні перевищувати ± 2 мм, нафти та газового конденсату - ± 4 мм, мазуту - ± 5 мм, інших нафтопродуктів - ± 2 мм.

Перед кожним вимірюванням рівня нафти і нафтопродукту у вертикальних і горизонтальних резервуарах здійснюється перевірка базової висоти згідно з підпунктом 4.3.2.6 цієї Інструкції.

Після завершення приймання нафти і нафтопродуктів вимірювання здійснюється при закритих вхідних і вихідних засувках після 30-хвилинного відстоювання в горизонтальних резервуарах і годинного - у вертикальних резервуарах.

У разі вимірювання рівня нафтопродуктів у горизонтальних циліндричних резервуарах нижній кінець метроштока чи вантажу рулетки має потрапляти на нижню твірну резервуара.

Вимірювання рівня нафти або нафтопродукту здійснюються двічі. У разі виявлення розбіжностей між результатами двох вимірювань понад допустиму похибку (± 2 мм) вимірювання необхідно повторювати доти, доки різниця між результатами трьох поспіль проведених вимірювань не буде в границях допустимої похибки вимірювання. При цьому за результат вимірювань береться середнє арифметичне значення результатів трьох найближчих вимірювань.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Слід зазначити, що акт фактичної перевірки не містить даних про границі відносної похибки методу вимірювання нафтопродктів, що спростовує дані замірів, які відображено в акті. Більше того, акт перевірки не містить в собі конкретизації в частині, які саме дані про рух нафтопродуктів були використанні контролюючим органом при проведенні фактичної перевірки, що спростовує висновки про порушення ведення, в порядку встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Разом із цим, зі змісту наявних матеріалів вбачається, що контролюючим органом перевірка з питання дотримання ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" порядку оприбуткування та ведення обліку товарних запасів (нафтопродуктів) за місцем розташовування основного офісу та бухгалтерії підприємства не проводилась.

Тож, з урахуванням наведених вимог, беручи до уваги фактичні обставини справи, колегія суддів зазначає, що в акті перевірки контролюючим органом не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає вказана Інструкція, з огляду на що, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів, які зазначені в акті перевірки, не може вважатись достовірною, а відповідно, і твердження про наявність надлишків пального на суму 4543,90 грн та нестачі пального на суму 8319,55 не є доведеними, а податкові повідомлення-рішення від 01.09.2023 № 1898/ж10/31-00-07-05-01-24 та від 01.09.2023 № 1899/ж10/31-00-07-05-01-24 - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу, стороною позивача заявлено клопотання про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4000 грн.

Для захисту прав та інтересів ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» в Київському окружному адміністративному суді з АО «ЛЕКС-ГРУП» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 170323 від 17.03.2023.

Додатковою угодою № 1 від 17.03.2023 року до Договору сторонами визначено вартість послуг.

Відповідно до п. 4.5. Договору, порядок оплати та вартість кожної послуги за Договором визначається Сторонами у відповідній додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 5 Додаткової угоди від № 1 від 17.03.2023 року визначено, що Сплата узгодженої сторонами суми послуг (гонорару) здійснюється Замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Виконавця реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тобто, за умовами наявних в матеріалах справи документів, які стосуються надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС-ГРУП», вони містять обов`язкові умови для сторін з оплати послуг тільки після прийняття рішення у справі та не передбачають надання послуг безоплатно або з попередньою оплатою таких послуг. Факт надання ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» правничих послуг за Договором в суді першої інстанції підтверджується підписаним сторонами Актом наданих послуг від 30.10.2023 року в сумі 7000 грн., з яких 3500 грн. позивач просив стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками у заяві про ухвалення додаткового рішення

Копію договору про надання правничої допомоги № 170323 від 17.03.2023, Додаткової угоди № 1 від 17.03.2023, Акту наданих послуг від 30.10.2023 року, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 16.07.2019 року, Ордеру на надання правничої допомоги № 1365911 від 17.03.2023 було долучено до позовної заяви разом із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

У свою чергу, відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 17.03.2023 року вартість послуг з представництва інтересів позивача в суді апеляційної інстанції становить 4000 грн. (комплексно).

10.02.2025 року між ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС-ГРУП» підписано без зауважень Акт наданих послуг з комплексного представництва позивача в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, заявлена вартість правової допомоги в суді апеляційної інстанції становить 4000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат з розкриттям складових, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши надані позивачем документи, беручи до уваги ціну та враховуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та ціною позову/відзив на апеляційну скаргу.

Так, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу його представником надано суду достатній перелік, яким підтверджується фактичне понесення таких витрат, а також умовами договору передбачено оплату послуг, з урахуванням складності справи, предмету доказування, обсягу наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ЦМУ ДПС ВПП заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. У цій частині така сума відповідає встановленим процесуальним законом критеріям, є розумною/співмірною, а витрати реально понесеними та підлягають розподілу.

Тож, заява позивача про стягнення судових витрат під час розгляду справи підлягає задоволенню.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм матеріального права судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4000 грн. (чотири тисячі гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко