Справа № 580/1886/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 березня 2025 року Справа № 580/1886/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №580/1886/25 за позовом ОСОБА_1 (реєстрація: АДРЕСА_1 /листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

20.02.2025 вх.№8768/25 представник позивача адвокат Грецький Вячеслав Георгійович (ордер серії АН №1418564) у позовній заяві просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України у не нарахуванні та не здійсненні позивачу виплати додаткової винагороди, встановленої Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в збільшеному до 100000 грн, за грудень 2023 та січень, лютий та березень 2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в збільшеному до 100 000 грн розмірі, а саме: за грудень 2023 року та січень, лютий та березень 2024 року.

Ухвалою суду від 24.02.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру порушеного права у спірному періоді, починаючи з 11.11.2023; обгрунтованого клопотання щодо пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності інших причин такого пропуску та повідомити суд: з якою саме датою пов`язує початок перебігу строку звернення до суду із даним позовом.

07.03.2025 вх.№11761/25 представник позивача надав до суду заяву на виконання ухвали суду, зазначає, що подаючи заяву (адвокатський запит) про підстави невиплати додаткової винагороди у сумі 100000 грн позивач проявив волю щодо реалізації гарантованого права на оплату праці, соціальний захист.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №580/2419/24 ЄДРСР зазначив: надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу. На виконання вимог зазначеної ухвали повідомлено, що бойові накази (бойові розпорядження) видавалися стосовно підрозділу в якому проходив службу Позивач, а не стосовно ОСОБА_1. Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі № 120/14606/23 зазначено, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав. З огляду на це Верховним Судом наголошено, що надсилання списків військовослужбовців є елементом процедури виплати додаткової винагороди. Порушення порядку передання документів між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 280/2754/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 120/4953/23.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини були стабільними, стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин. Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Верховний Суд у справі № 460/21394/23 ЄДРСР 125146265 у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців (позивач звільнений з військової служби 30.03.2023 ЄДРСР 115569207), зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України мають перевагу у застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України [якою установлено місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби].

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово вказувала, що поважними причинами варто розуміти лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлений адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Адвокатський запит - інструмент, що допомагає адвокату зібрати докази та підготуватися до подальших кроків. За одним із підходів, адвокатський запит не є запитом на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту, у зв`язку з чим відносини, які склалися між позивачем та військовою частиною щодо зобов`язання останньої надати повну відповідь на адвокатський запит, не є публічно-правовими у розумінні КАС України. В основі позиції - висновки, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 640/16308/19, в жодній із яких військова частина не є учасником справи.

Відповідно до норм Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність подання адвокатського запиту не є підставою для виплат, суд встановив, у адвокатських запитах від 11.06.2024 сформовані вимоги щодо надання копій документів та інформації, проте матеріали справи не містять звернення позивача про нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України.

Адвокат не покликається на релевантну практику у спірних правовідносинах у контексті протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України щодо дотримання частини 5 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст.121 КАС України).

Керуючись ст.2, 121, 169, 241-243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви додатково п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом: обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами на підтвердження причин такого пропуску, надання до суду копії заяви-звернення ОСОБА_1 про нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (відповіді військової частини на заяву-звернення) та обгрунтування поважності інших причин пропуску строку звернення до суду з урахуванням висновків викладених у постановах Верховного Суду.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА