Справа № 320/17447/23-а
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Черчукан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 27 у м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірними дій працівників патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії працівників патрульної поліції інспекторів 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - старшого лейтенанта поліції Платова О.С. та Білоуса В.М. щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441863 від 21.02.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 21.02.2023 працівником патрульної поліції - інспектором 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - старшим лейтенантом поліції Платовим О.С. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441863 від 21.02.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що того дня транспортним засобом не керував, а зі своїм другом перебували біля припаркованого автомобіля «Plymounth Neon», д.н.з НОМЕР_1 . Працівники патрульної поліції в особі інспекторів Платова О.С. та ОСОБА_2 , скориставшись своїм службовим положенням та тим, що позивач являється громадянином іншої держави та не розуміє українську мову, запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Щоб не чинити опір працівникам поліції, позивач погодився на проходження вказаного огляду. Однак, після цього працівник поліції Платов О.С. почав чинити на нього психологічний тиск, а саме: всілякими способами відмовляв ОСОБА_1 їхати до медичного закладу для визначення стану сп`яніння та наполягав на тому, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не є тотожним керуванню транспортним засобом в стані сп`яніння. Будучи введеним в оману, не розуміючи норм законодавства України, Позивач відмовився від проходження огляну на стан сп`яніння. Після чого відносно нього було складено протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності складений з грубим порушення норм законодавства та є необґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_3 було грубо порушено право позивача на захист, не було роз`яснено в повній мірі його законних прав та обов`язків, що свідчить про формальне ставлення до своїх посадових обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

15.05.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Київського окружного адміністративного суду Брагіній О.Є.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірними дій працівників патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення - передано за належною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

05.12.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Печерського районного суду м. Києва Соколову О.М.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2024 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірними дій працівників патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення - передано за належною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

18.04.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіній О.М.

Ухвалою суду від 22.04.2024 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

19.06.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив у справі, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні, які підлягають оцінці та врахуванню, як одного з доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Розгляд питання правомірності складання проколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволять ефективно захистити та відновити права особи, яка притягається до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441863 від 21.02.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що позивач керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені та на світло не реагують. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідальність за що, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення посилаючись на те, що дії відповідача щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення були вчинені з суттєвими порушеннями вимог закону.

Так, згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати протиправними дії представників патрульної поліції відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2023 Цуцкірідзе Ніка керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені та на світло не реагують. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідальність за що, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, що було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч.1 ст.246 КУпАП України визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 254 КУпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За нормами ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Встановлено, що фактично позивач порушує питання про оскарження правомірності дій інспекторів патрульної поліції по складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст.251 КпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків.

За вказаних вище обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій працівників патрульної поліції - інспекторів 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - старшого лейтенанта поліції Платова О.С. та Білоуса В.М. щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441863 від 21.02.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП - не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.130 КпАП України.

Протокол за ст.130 КпАП України та додані до нього документи підлягають розгляду як документи, якими зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

Таким чином, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, як необгрунтований.

Керуючись статтями 9, 130, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 278, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірними дій працівників патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.03.2025.

Суддя О.М. Букіна