Справа № 638/3180/25
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №638/3180/25
Провадження № 2-а/638/161/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Подус Г.С.,

за участю секретаря - Двойних А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Семенов Єгор Сергійович, з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 12.02.2025 року відповідачем у справі було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. 14.02.2025 року про існування вказаної постанови позивачу стало відомо випадково при особистому відвіданні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідачем не надано доказів що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції та відсутні доказі належного сповіщення про дату розгляду справи.

На підставі вищевикладеного просить суд постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати незаконною, скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

03.03.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, спираючись на законність підстав винесення оскаржуваної постанови та процедури розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

12 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 складено постанову № 356 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 про те, що він будучи військовозобов`язаним, без поважних причин не з`явився за викликом по повістці 23.01.2025 року о 14:00 годині, яка була надіслана засобами поштового зв`язку 13.01.2025 року через відділення «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання або фактичного місця проживання для уточнення даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти 23.01.2025 року за місцем обслуговування, підстава повернення повістки-неотримання повістки у зв`язку з відсутністю адресата.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 2 ч.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до визначення ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, 12.02.2025 (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ст. 1 вищезазначеного Закону встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно витягу з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 29.03.2024 року №156 ОСОБА_3 є начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС 2904003.

Тобто посилання захисника Север`янова О.О. щодо відсутності повноважень у начальника ТЦК та СП у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_3 на складання постанови про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП є неспроможними.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 12 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 складено постанову № 356 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 про те, що він будучи військовозобов`язаним, без поважних причин не з`явився за викликом по повістці 23.01.2025 року о 14:00 годині, яка була надіслана засобами поштового зв`язку 13.01.2025 року через відділення «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання або фактичного місця проживання для уточнення даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти 23.01.2025 року за місцем обслуговування, підстава повернення повістки-неотримання повістки у зв`язку з відсутністю адресата.

Також з постанови вбачається, що ОСОБА_1 особисто її отримав в день складання 12.02.2025 року, про що свідчить його підпис. Тобто він був присутній на розгляді справи безпосередньо.

12.02.2025 року гр. ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той же день була винесена постанова №356 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до абз. 5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Тож посилання позивача на розгляд його адміністративної справи 12.02.2025 року за його відсутністю не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні при вивченні письмових доказів.

Щодо посилань позивача на відсутність доказів дотримання територіальної юрисдикції розгляду справи та доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення також спростовуються наданими до позовної заяви письмовими доказами, зокрема копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 згідно якої ОСОБА_1 є громадянином України, а місце його реєстрації АДРЕСА_1 , що відноситься до Шевченківського району міста Харкова.

Стосовно наявності самого факту правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до змін у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набули чинності 18 травня 2024 року, військовозобов`язані громадяни України мають оновити свої персональні дані протягом 60 днів. До 16 липня 2024 року потрібно оновити дані в ТЦК та СП: військовозобов`язаним чоловікам та резервістам віком від 18 до 60 років; призовникам віком від 17 до 25 років;

військовозобов`язаним жінкам.

Оновити дані можна у таких держустановах: звернутись у ТЦК та СП (військкомати); звернутись у ЦНАП; за допомогою електронного кабінету військовозобов`язаного у застосунку «Резерв+».

ОСОБА_1 до суду не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що він оновив дані у встановлений Законом строк та у будь-який спосіб, визнаний законодавцем належним.

За таких обставин, у бездіяльності ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_3 12.02.2025 року розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 та виніс оскаржувану постанову №356.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута уповноваженою посадовою особою.

Висновок щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 є обґрунтованим, оскільки відповідає обставинам справи.

Стягнення накладено у межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлено ст. 286 КАС України.

Повноваження адміністративного суду в справах даної категорії визначено ч. 3 ст. 286 КАС України наступним чином:

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування або зміни відсутні. Позовна заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: