Справа № 404/11092/24
Суддя: Варакіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/170/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00001006 від 08.10.2024 року.

Обґрунтовано позов тим, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ № 00001006 від 08.10.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. за те, що 30.09.2024 року о 18 год. 35 хв. за адресою: Н-07, км. 291+793, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 допустив рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,788% (3, 515 тон), при дозволенній максимальній фактичній масі 40 тон. Як зазначає позивач, оскаржувана постанова винесена без урахування усіх обставин у справі, оскільки фахівцями відповідача невірно визначено вагові параметри транспортного засобу та не враховано, що спеціалізований напівпричіп, н/пр. контейнеровоз TRAILER S32, ДНЗ НОМЕР_3 , є спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз Е (переобладнаний у 2020 році, встановлена платформа з опорними пристроями для перевезення контейнерів типу 1А). Крім того, згідно договору найму сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп контейнеровоз перебували в орендному користуванні у ТОВ «ІНФЄРНА», яке і укладало відповідні договори щодо перевезення зазначеного у товаротранспортній накладній вантажу. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною, винесеною всупереч положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні та зазначила про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ № 00001006 від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. за те, що 30.09.2024 року о 18 год. 35 хв. за адресою: Н-07, км. 291+793, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 допустив рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,788% (3, 515 тон), при дозволенній максимальній фактичній масі 40 тон..

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_2 , серія НОМЕР_4 , вбачається, що зазначений транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TRAILER S32, ДНЗ НОМЕР_3 , серія НОМЕР_5 , вбачається, що зазначений транспортний засіб це спеціалізований напівпричіп п/пр-контейнеровоз Е (переобладнаний у 2020 році, встановлена платформа з опорними пристроями для перевезення контейнерів типу 1А).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №1/30 складеної 30.09.2024 року, ТОВ «ІНФЄРНА» здійснено перевезення вантажу спеціалізованим вантажним сідловим тягачем MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_2 та спеціалізованим напівпричепом н/пр-контейнеровозом TRAILER S32, ДНЗ НОМЕР_3 , замовник Фермерське господарство «Снігірьова Олексія Анатолійовича».

Згідно податкової накладної від 01.10.2024 року ТОВ «ІНФЄРНА» було надано транспортні послуги Фермерському господарству «Снігірьова Олексія Анатолійовича» з перевезення вантажу «соя» по маршруту: Сумська область, Сумський район, село Річки Кіровоградська область, м. Кропивницький, смт. Нове, вулиця Ливарна, 10.

Відповідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 142 від 01 жовтня 2024 року та реєстру до акту наданих послуг № 142 від 01 жовтня 2024 року, замовником транспортних послуг з перевезення вантажу є Фермерське господарство «Снігірьова Олексія Анатолійовича», виконавець ТОВ «ІНФЄРНА», номер авто НОМЕР_6 , кількість 52,9 т, вага завантаженого та вивантаженого вантажу 27,52 т.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, відповідно до пункту 22.5 яких за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволу на рух транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вагових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин контролюючим органом установлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу марки MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_2 з спеціалізованим напівпричепом н/пр-контейнеровозом TRAILER S32, ДНЗ НОМЕР_3 , що належать позивачу, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення спірної постанови серії АВ № 00001006 від 08.10.2024 року.

В межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричіп, державний номер НОМЕР_3 , не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр.-контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

З наявних матеріалів фотофіксації правопорушення, можна спостерігати, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм, перевозився вантаж в напівпричепах з високими бортами, які зверху вкриті тентом.

Отже, транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів.

Конструкція вантажних контейнерів повинна відповідати ряду встановлених вимогам даного стандарту та вимогам Міжнародної Конвенції по безпечним контейнерам, а саме не допускати можливості вилучення вантажу із запертого контейнера або завантаження в нього вантажу без залишення видимих слідів зламу або пошкодження печатей та пломб, також не має передбачати наявність потайних місць для приховування вантажу.

Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, а також мати маркування які передбачені Міжнародними договорами та п.17.2-17.5 Правил № 363.

За наведених вище обставин, перевезення позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства України.

Щодо посилання позивача на товарно-транспортну накладну як доказу фактичної ваги, суд зазначає.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.02.2019 р. у справі №805/3598/16-а.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної та/або звітами про зважування згідно з якими вантажним спеціалізованим транспортним засобом не спростовує перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає як на навантаження по осях, так і на загальну вагу транспортного засобу.

Щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, суд вказує про таке.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1174.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174).

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З аналізу положень Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі слідує, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

За наслідками дослідження спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00001006 від 08.10.2024 року, судом установлено, що даний акт індивідуальної дії містить: відомості про найменування органу та посадової особи, який її виніс; дату розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічного засобу; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Отже, наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Щодо встановлення факту належного користувача транспортного засобу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із пунктом 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

При цьому, відповідно до пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановоюКабінету Міністрів України від 14листопада 2018 року №1197,підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1)визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним,свого працівника належним користувачем; 3)оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про належного користувача транспортних засобів в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

При цьому, тягар відповідальності у разі невнесення належного користувача у реєстр покладається на власника такого транспортного засобу.

Отже, відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132/1 КУпАП, є інша особа, а не позивач.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача про те, що він не є особою, яка має нести відповідальність за вказане правопорушення, безпідставними.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача про те, що він не є особою, яка має нести відповідальність за вказане правопорушення, безпідставними, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те посадовою особою з дотриманням чинного законодавства, а тому, з підстав, заявлених позивачем, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду проголошено та складено та 13 .03.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда