Справа № 120/13120/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 березня 2025 р. Справа № 120/13120/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю допущеної з боку відповідача бездіяльністю щодо призначення позивачу житлової субсидії відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 08.11.2023 про надання субсидії на опалювальний сезон в період з листопада 2023 року по квітень 2024 року.

Ухвалою суду від 14.10.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено 5-ти денний строк з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків, в тому числі у спосіб надання доказів сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. та подання доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

31.10.2024 на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі від 14.10.2024. Зокрема представник позивача надав уточнену позовну заяву, до якої долучив докази сплати судового збору, а також інші доки, на підтвердження відображених у позовній заяві обставин.

Ухвалою від 05.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків шляхом:

- зазначення реєстраційного номеру облікової картки позивача за його наявності або номер і серії паспорту;

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

14.11.2024 на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі від 05.11.2024. Зокрема представник позивача повідомив, що про допущену бездіяльність відповідача його довірителю стало відомо 01.04.2024, з отриманого від ГУ ПФУ у Вінницькій області листа від 03.03.2024. Крім того, в поданій заяві представник позивача вказав РНОКПП позивача.

Ухвалою від 19.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, поновлено пропущений строк та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначено, що у поданому позивачем зверненні були відсутні паспортні дані ОСОБА_2 , як «члена сім`ї осіб із складу домогосподарства» - чоловіка ОСОБА_3 . При цьому, внесення даних в заяву та декларацію про членів домогосподарства та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства є обов`язковою умовою для призначення житлової субсидії.

Представник відповідача зауважив, що обов`язковою умовою призначення житлової субсидії є підтвердження персональних даних учасників звернення (верифікація), з інформацією, яка міститься в державних реєстрах даних а також підтвердження іншої інформації, необхідної для призначення субсидії у відповідь на зареєстровані Головним управлінням запити у відповідності до порядку здійснення автоматичного інформаційного обміну, тобто підтвердженням в процесі перевірки Позивача персональних даних та даних членів сім`ї з інформацією, яка міститься в державних реєстрах та базах даних.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з не проходженням верифікації позивача персональних даних та даних ОСОБА_2 через невідповідність критеріям, які дають право на отримання субсидії, зверненню надано статус помилковий.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що 08.11.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату абонентського обслуговування, а також житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також подала до пенсійного органу декларацію від 08.11.2023 про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №205 від 08.11.2023, довідку про склад сім`ї.

Листом від 03.01.2024 № 0200-0207-8/1097 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про необхідність доопрацювання поданих нею документів згідно поданої заяви на призначення субсидії від 08.11.2023, зокрема надання уточнюючих відомостей щодо учасника звернення ОСОБА_2 . Встановлено строк для доопрацювання документів, а саме: протягом 30 календарних днів після отримання відповідного листа (повідомлення).

На виконання цього листа, позивач на адресу відповідача надіслала відповідь від 31.01.2024 (а.с. 16-18), якою повідомила відповідача, що ОСОБА_4 є чоловіком її сестри ОСОБА_3 та являється громадянином Республіки Литва, що підтверджується його громадянським паспортом Республіки Литва. Ні він, ні його дружина - ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 у 2023 році фактично не проживали і не проживають на момент подання заяви від 08.11.23, а проживають в Литві, що підтверджується відповідними актами, які були подані разом із заявою про призначення субсидії.

З урахуванням вищенаведеного, позивач зазначила, що помилка у поданих нею документах для призначення субсидії відсутня та відсутні підстави для відмови їй у призначені субсидії, тому на підставі пунктів 9, 29, 46 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМ України від 21.10.1995 року №848 в редакції постанови КМ України від 14.08.2019 №807, просила розглянути її заяву від 08.11.2023 та прийняти відповідне рішення про призначення житлової субсидії.

До цього листа було додано копії паспорта ОСОБА_2 та витяг з акта про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_6 ) від 23.08.2019.

Разом з тим, відповідач листом від 03.03.2024 "Щодо надання інформації" повідомив позивачу, що її зверненню про надання субсидії надано статус помилковий, в зв`язку з тим, що не пройшли верифікацію персональні дані позивача та дані ОСОБА_2 , через невідповідність критеріям, які дають право на отримання субсидії.

Не погоджуючись з такими діями (бездіяльністю) відповідача щодо не розгляду по суті її заяви про призначення житлової субсидії, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення та порядок надання житлових субсидій визначено Положенням про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995 року №848 (далі - Положення № 848).

Як вбачається з пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.

Відповідно до пункту 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії" (пункт 5 Положення №848).

Згідно з пунктом 9 Положення №848 призначення житлових субсидій здійснюється:

- до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення);

- починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.

Перелік умов, за яких житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період) передбачені п. 14 Положення № 848.

Відповідно до пункту 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає:

- заяву;

- декларацію;

- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

- копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);

- договір наймання (оренди) житла (у разі наявності);

- рішення суду (в разі наявності);

- інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).

Відповідно до п. 46 Положення № 848 заява і декларація вважаються такими, що не прийняті, у разі, коли:

не внесені у повному обсязі відомості про членів домогосподарства (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

не внесені у повному обсязі відомості про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний зв`язок з особою із складу домогосподарства, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

не зазначені відомості про адресу домогосподарства та номери особових рахунків.

У разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує заявника про необхідність подання таких документів. Питання призначення житлової субсидії розглядається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за умови надходження документів, які не були подані одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви (п. 49 Положення № 848).

Громадянин, який звернувся за призначенням житлової субсидії, має право надавати структурному підрозділу з питань соціального захисту населення додаткові документи, що не передбачені цим Положенням, але необхідні для прийняття об`єктивного рішення (п. 49 Положення № 848).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру (п. 49 Положення № 848).

Суд встановив, що 08.11.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату абонентського обслуговування, а також житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Разом із заявою, позивачем було подано до пенсійного органу декларацію від 08.11.2023 про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (далі - Декларація), акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №205 від 08.11.2023, довідку про склад сім`ї.

Суд відмічає, що подана позивачем до пенсійного фонду Декларація містила визначені Положенням №848 дані про осіб, які входять до складу домогосподарства, в тому числі було зазначено відомості про ОСОБА_2 (зазначено дату його народження, номер паспорта громадянина Литви, РНОКПП)

Однак, за результатом розгляду поданих документів ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 03.01.2024 № 0200-0207-8/1097 повідомило позивача про необхідність їх доопрацювання, зокрема надання уточнюючих відомостей щодо учасника звернення ОСОБА_2 . Встановлено строк для доопрацювання документів, а саме: протягом 30 календарних днів після отримання відповідного листа (повідомлення).

На виконання цього листа, позивач на адресу відповідача надіслала відповідь від 31.01.2024, якою повідомила відповідача, що ОСОБА_4 є чоловіком її сестри ОСОБА_3 та являється громадянином Республіки Литва. В підтвердження відповідних обставин надала копію виданого на ім`я ОСОБА_2 паспорта громадянина Республіки Литва № НОМЕР_1 , а також копію витягу з Акта про шлюб від 23.08.2019 №1804, згідно з яким ОСОБА_7 23.08.2019 одружилась з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим прізвище було змінено на ОСОБА_6 .

Встановлені фактичні обставини розгляду поданих позивачем документів для призначення житлової субсидії свідчать на користь висновку, що ОСОБА_1 у заяві і декларації, з урахуванням поданих уточнюючих документів, надала відповідачу в повному обсязі відомості про членів домогосподарства щодо якого подано заяву про призначення житлової субсидії, а відтак у відповідача були відсутні підстави вважати їх такими, що не подані.

Разом з тим, відповідач листом від 03.03.2024 "Щодо надання інформації" повідомив позивачу, що її зверненню про надання субсидії надано статус помилковий, в зв`язку з тим, що не пройшли верифікацію персональні дані позивача та дані ОСОБА_2 , через невідповідність критеріям, які дають право на отримання субсидії.

При цьому, суд відмічає, що сформований відповідачем лист від 03.03.2024 не містить інформації, які саме персональні дані не були верифіковані (підтверджені) та яким саме критеріям, наведені позивачем у заяві та декларації, відомості не відповідають.

Суд відмічає, що пунктом 48 Положення №848 регламентовано, що під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням.

Відповідно до пункту 60 Положення уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про:

- призначення житлової субсидії;

- непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення);

- відмову в призначенні житлової субсидії.

Згідно із пунктом 64 Положення № 848 заявник має право оскаржити до суду рішення уповноваженого органу щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії.

В даному випадку, суд встановив, що відповідач належним чином заяву позивача не розглянув, оскільки під час розгляду даної адміністративної справи суду не надав належних доказів існування визначених п. 46 Положення №848 обставин, наявність яких давало б право ГУ ПФУ у Вінницькій області вважати надіслані позивачем заяву і декларацію такими, що не подані. При цьому, відповідач не прийняв рішення про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії у встановлений законодавством термін.

Разом з тим, лист пенсійного органу, сформований за результатами розгляду поданих позивачем уточнюючих документів від 09.02.2024, не може вважатись як належна правова відмова, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку та відповідне рішення не прийняте.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії, не зважаючи на надіслання заявнику листа, свідчить про те, що пенсійний фонд не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Проте вказаний лист неможливо ототожнювати із рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні житлової субсидії.

Частиною 2 статті 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірності щодо належного розгляду заяви позивачки, що призвело до відсутності рішення по суті заяви.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, необхідно вийти за межі заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву щодо призначення житлової субсидії, з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні. Тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Як слідує із матеріалів справи, при зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

При цьому, оскільки позов містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1211,20 грн.

Також позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, їх розмір є розумним та обґрунтованим.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати субсидії у порядку, визначеному Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2023 щодо призначення житлової субсидії, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна