Справа № 160/7322/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
14 березня 2025 р.Справа № 160/7322/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/7322/25 за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), в якому позивач просить:
14.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно -технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» про забезпечення позову в адміністративній справі №160/7322/25 за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, в якій представник позивача просить:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, що рішенням комісії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу ПОГ «КМСТК ТСОУ», оформленого протоколом №10 від 24.02.2025, анульовано сертифікат про державну акредитацію закладу серії МВС №000517 від 11.01.2027.
В якості підстави для анулювання сертифікату зазначено: у зв`язку з не усуненням закладом у встановлений строк недоліків, що стали підставою для тимчасового припинення дії сертифіката, а саме: не внесення змін та коригування до ЄДР МВС. При цьому, позивач зі свого боку вчиняв ряд дій, щодо усунення недоліків, але внесення та коригування в Єдиному державному реєстрі МВС з боку позивача є технічно неможливим та виходить поза межі його компетенції. Вищезазначене свідчить про наявність ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Також зазначено, що спірне рішення порушує право позивача на господарську діяльність, оскільки діяльність закладу напряму залежить від наявності відповідного сертифікату, а отже, анулювання призвело до зупинення роботи закладу позивача.
Оскаржене рішення також зачіпає права третіх осіб, що звернулися з метою отримання послуг з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та відповідно уклали контракти з позивачем та оплатили навчання.
На сьогоднішній день у закладі призупинено навчанні 3-х груп, тобто, учні, які уклали контракт та оплатили навчання не можуть отримати курс за призначеною програмою, вчасно закінчити теоретичну та практичну підготовку, оскільки в закладі повністю призупинено робочий навчальний процес щодо підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв що в свою чергу впливає та тягне до настання таких негативних наслідків, як спричинення шкоди діловій та професійній репутації позивача.
На підприємстві працевлаштовані працівники, які наразі не задіяні в робочому процесі та можуть залишитися без роботи, оскільки у зв`язку з зупиненням діяльності закладу є вірогідність щодо їх звільнення, що також безсумнівно завдасть шкоди позивачеві, оскільки якщо суд ухвалить рішення про задоволення позовних вимог, то повноцінне поновлення прав позивача буде утруднене та фактично не можливим, оскільки ніхто не відшкодує позивачу завдані збитки.
Таким чином, зупинення господарської діяльності позивача тягне за собою такі наслідки як: неможливість здійснення господарської діяльності та втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; порушення зобов`язань перед контрагентами, з якими укладено контракти; неможливість виплати заробітної плати персоналу та введення простою в рамках Кодексу Законів про працю України.
Позивачем зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення неминуче призведе до порушення конституційного права позивача на підприємницьку діяльність, суттєво вплине на майнове становище та ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення прав і законних інтересів позивача у разі визнання їх судом порушеними.
Дослідивши подану представником позивача заяву та доводи, наведені в ній, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З наведених норм КАС України вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Поряд з цим, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства, під час розгляду адміністративних справ, за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Вжиття заходів забезпечення позову належить до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.
Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.
Отже, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи. Крім того, спосіб у який вживаються заходи забезпечення адміністративного позову не може бути причиною порушення чи звуження прав інших осіб.
Суд звертає увагу на те, що обставини, на які посилається позивач у заяві про забезпечення позову, можуть бути встановлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
У разі забезпечення позову суд фактично надасть правову оцінку правомірності наказу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях від 24.02.2025 № 51 в частині про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу Підприємство об`єднання громадян «Кам"янський міський спортивно-технічний клуб товариства обороні України», до розгляду справи по суті, що у свою чергу не відповідає завданням адміністративного судочинства та інституту забезпечення позову.
На переконання суду, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
До того ж, забезпечивши позов у зазначений заявником спосіб, судом фактично вирішується спір без проведення правового аналізу та розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Таким чином, заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, які не підтверджені доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Суд, згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог.
Суд має переконатися в тому, чи існує реальна загроза невиконання, чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено фактів існування, на час постановлення даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Дослідивши вказані обставини, суд встановив, що такі заходи забезпечення позову, про які просить позивач є неспівмірними. Окрім того, суд наголошує на тому, що порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.
За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим, остання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» про забезпечення позову в адміністративній справі №160/7322/25 за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «Кам`янський міський спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні Україні» до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 14.03.2025.

Суддя О.В. Царікова