Справа № 520/20202/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 р. Справа № 520/20202/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.12.24 по справі № 520/20202/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 )

про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно з урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно у розмірі 4430,65 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно у розмірі 4430,65 грн на місяць та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані дії та бездіяльність відповідачів є протиправними та такими, що порушують права позивача на грошове забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, з застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення таких позовних вимог у повному обсязі. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив доводи позивача, що відповідно до архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, грошове забезпечення (грошовий дохід) у лютому 2018 року становило 15152,40 грн і включало такі постійні складові: посадовий оклад - 1350 грн, оклад за військовим званням - 135 грн, надбавка за вислугу років - 594 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 202,50 грн, надбавка за кваліфікацію - 74,25 грн, надбавка за ВОВЗ - 1039,50 грн, преміювання - 6075 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 5682,15 грн. Відповідно до архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, грошове забезпечення (грошовий дохід) у березні 2018 року становило 15184,90 грн і включало такі постійні складові: посадовий оклад - 6340 грн, оклад за військовим званням - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 3910 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 951 грн, надбавка за кваліфікацію - 443,80 грн, преміювання - 1965,40 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 94,70 грн. Отже, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 відбулося на 32,50 грн. При цьому визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу ОСОБА_1 у лютому та березні 2018 року для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені. Посилався на висновки Верховного суду викладені у постановах №400/3826/21, №380/5493/21, №520/6243/22, №240/23550/21, №420/659/23, №620/14086/23, №500/8015/23.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) вказав, що розмір підвищення грошового забезпечення позивача склав 5525,25 грн (15090,20 грн - 9564,95 грн), що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Між тим, виплачена позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 5682,15 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 94,70 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року. При цьому, на відміну від інших складових грошового забезпечення, які сплачувались в поточному місяці за поточний її виплата здійснювалась у відповідності з пунктом 6 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 02.02.3016 року № 73 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). А саме визначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників. З 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась взагалі, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889. А тому, просив у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

Крім того, відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ), не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/20202/24 і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що з картки грошового забезпечення позивача за 2018 рік вбачається, що грошове забезпечення за лютий 2018 року складає: посадовий оклад 1350,00 грн, оклад за військове звання 135,00 грн, надбавка за вислугу років 594,00 грн, таємність 202,50 грн, надбавка за кваліфікацію 74,25 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 1039,50 грн, премія 6075,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 94,70 грн, всього 9564,95 грн. Грошове забезпечення за березень 2018 року складає: посадовий оклад 6340,00 грн, оклад за військове звання 1480,00 грн, надбавка за вислугу років 3910,00 грн, таємність 951,50 грн, надбавка за кваліфікацію 443,80 грн, премія 1965,40 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 0,00 грн, всього 15090,70 грн. Різниця грошового забезпечення лютого порівняно з березнем 2018 року складає 5525,75 грн. З архівної відомості позивача за 2018 рік, зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць (пункт 6 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73). Тобто у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода нарахована та виплачена за січень 2018 року у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення за січень 2018 року (наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.02.2018 № 101-ОС "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України в лютому-грудні 2018 року"), а у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода нарахована та виплачена за лютий 2018 року у розмірі 1 % місячного грошового забезпечення за лютий 2018 року (наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.03.2018 № 204-ОС "Про грошове забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України в березні 2018 року"). Нормативне обґрунтування такого порядку виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбачене пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73. Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме 4463,15 (1762,00х253,30/100) - 5525,75= - 1062,6 грн. У березні 2018 року сума, на яку збільшилося грошове забезпечення з урахуванням складових порівняно з лютим 2018 року є більшим ніж 4463,15 грн. Отже, у ОСОБА_1 індексація - різниці за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 становитиме 0,00 грн.

Також, відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ), не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/20202/24 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував доводи регіонального управління щодо належного відповідача за заявленими позовними вимогами. ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) не було останнім місцем військової служби позивача та не здійснювало оскаржувану виплату індексації грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 . Позивачем в позовній заяві зазначено, що він перебував на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 до вересня 2019 року та в подальшому вибув для проходження військової служби в інший орган. Також позивач в позові зазначає, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України з 01.08.2020 на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України від 30.07.2020 №737-ОС. Посилаючись на пункт 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі вказав, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням. Відтак, вирішення питання щодо наявності права на здійснення певних перерахунків, після вибуття зі ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження служби в інші органи знаходиться поза межами його повноважень. Крім того, вказав, що з інформації, що наведена в особистій картці грошового забезпечення позивача за 2018 рік встановлено, що в лютому 2018 року грошове забезпечення позивача склало 9564,95 грн, в березні 2018 року грошове забезпечення позивача склало 15090,20 грн, отже, розмір підвищення склав 5525,25 грн (15090,20 грн - 9564,95 грн). Виплачена позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 5682,15 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 94,70 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року. Нормативно, щомісячна додаткова грошова винагорода встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. З 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась взагалі, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційні скарги відповідачів не скористалися.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач, проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні з грудня 2015 року по вересень 2019 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ); з жовтня 2019 року 01.08.2020 включно - в Адміністрації ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ).

Згідно з витягом із наказу голови Державної прикордонної служби України від 30.07.2020 №737-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2020.

Із архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення вбачається, що при проходженні військової служби позивачу із грудня 2015 року до часу звільнення не нараховувалась індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін.

У відповідь на адвокатський запит, ІНФОРМАЦІЯ_8 надало довідку про індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з 01.01.2015 по 31.05.2019 від 20.06.2024 №09/102, з якої вбачається, що за період з січня 2015 року по лютий 2018 року включно позивачу нараховувалася індексація грошового забезпечення з урахуванням грудня 2015 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін.

Також судом встановлено, що відповідно до вказаної Довідки відповідачем з березня 2018 року по травень 2019 року включно нараховано поточну індексацію грошового забезпечення з урахуванням березня 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін.

На адвокатський запит, Адміністрація ДПС України повідомила про те, що при звільненні позивача останньому нараховано Східним регіональним управлінням та виплачено Адміністрацією ДПС України 31.07.2020 заборгованість індексації грошового забезпечення за період служби з липня 2015 року по лютий 2018 року в загальній сумі 40914,04 грн, що підтверджується листом від 19.06.2024 №09/39457-24-Вих.

Також судом із архівної відомості особистої картки грошового забезпечення за 2018-2020 роки, із наданих відповідачами розрахунків слідує, що у період із березня 2018 року по 01.08.2020 включно нараховувалося та виплачувалася поточна індексація з урахуванням березня 2018 року, як місяця обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін, виплату якої проводили щомісячно із грудня 2018 року.

В позовній заяві позивачем зазначено, що з боку відповідачів порушено його право на отримання індексації різниці за час фактичного перебування на грошевому забезпеченні у відповідачів за період із березня 2018 року по дату звільнення, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по вересень 2019 року включно; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно у розмірі 4430,65 грн на місяць та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період із жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно у розмірі 4430,65 грн на місяць та виплатити, суд першої інстанції зазначив, що вимоги позивача в частині розрахунку індексації - різниці грошового забезпечення 4430,65 грн на місяць, оскільки проведення вказаного розрахунку є виключною компетенцією відповідачів.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями частини третьої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ.

Згідно статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно статті 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Таким чином, заробітна плата (грошове забезпечення) підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія яка надається для соціальної підтримки населення в умовах зростання цін, а державні соціальні гарантії обов`язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, від 16.09.2020 у справі №815/2590/18.

Крім того, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 в редакції, що вступила в силу з 01.12.2015, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

На момент виникнення спірних правовідносин, визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, якою затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Вказана вище постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.

Тобто, з 01.12.2015 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач, здійснюючи нарахування індексації не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону.

Наявність саме у роботодавця, яким у даному випадку є відповідач, повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.

Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

Таким чином, починаючи з грудня 2015 року повинен був застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені Порядком № 1078.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а зауважив, що "базовий" місяць для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Тому, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений "базовий" місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд в постанові від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, в постанові від 10.05.2023 року по справі №260/5461/21.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 мала здійснюватись відповідачем із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017, в редакції від 24.02.2018, яка набрала чинності з 01.03.2018, змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.

Відповідно до п. 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% х 100,0% х 100,0% х 99,3% х 100,0% х 101,9% х 101,7% х 100) перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.05.2022 у справі №400/4491/20, від 09.06.2022 у справі №600/524/21-а.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Згідно абзаців 3-5 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 до визначеної (згідно абзаців 4 та 5 пункту 5 Порядку №1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

З аналізу положень п.1, абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078 слід дійти висновку про те, що нарахування і виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21 зазначав, що з 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

У цьому контексті Суд вказав, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 особа (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Отже, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то в якій сумі.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Такі висновки враховано в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків, що передбачено положеннями абз.5 п.4 Порядку № 1078.

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

При вирішенні питання про те, чи має позивач право на отримання індексацію-різниці з березня 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

З архівної відомості з січня 2018 року по грудень 2018 року встановлено, що у лютому 2018 року останньому нараховане грошове забезпечення у загальній сумі 9564,95 грн, з якої: посадовий оклад 1350,00 грн; оклад за військове звання 135,00 грн; надбавка за вислугу років 594,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 202,50 грн; надбавка за кваліфікацію 74,25 грн; надбавка за ВОВЗ 1039,50 грн; преміювання 6075,00 грн; ЩДГВ пкму №889 94,70 грн. У березні 2018 року грошове забезпечення позивача склало 15090,20 грн, виходячи з такого розрахунку: посадовий оклад 6340,00 грн; оклад за військове звання 1480,00 грн; надбавка за вислугу років 3910,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 951,00 грн; надбавка за кваліфікацію 443,80 грн; преміювання 1965,40 грн.

Таким чином, нарахована до виплати позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 5682,15 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 94,70 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.

З 01.03.2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховується, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Згідно з п.6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.3016 року №73 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Таким чином, розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року, яке підлягає індексації складає (1350,00 грн + 135,00 грн + 594,00 грн + 202,50 грн + 74,25 грн + 1039,50 грн + 6075,00 грн + 94,70 грн) 9564,95 грн, а розмір грошового забезпечення за березень 2018 року (6340,00 грн + 1480,00 грн + 3910,00 грн + 951,00 грн + 443,80 грн + 1965,40 грн) становить 15090,20 грн.

Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року колегія суддів визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 %.

У березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30 %.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100:1762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4463,15 грн.

Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4463,15 грн.

З наведеного вбачається, що у місяці підвищення посадового окладу ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ № 704, тобто у березні 2018 року розмір її грошового забезпечення збільшився у порівняні з розміром грошового забезпечення лютого 2018 року на (15090,20 грн 9564,95 грн) 5525,25 грн і ця сума перевищує суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці (4.463,15 грн), у зв`язку з чим, підстави для індексації грошового забезпечення позивача, з урахуванням абзаців 3, 4 п. 5 Порядку № 1078, з березня 2018 року відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно, протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, відповідно і зобов`язувати відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно, з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно.

Враховуючи вказане, доводи позивача викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на висновки Верховного суду викладені у постановах №400/3826/21 від 23.03.2023, №380/5493/21 від 29.03.2023, №240/23550/21 від 06.07.2023, №420/659/23 від 14.05.2024, №620/14086/23 від 20.06.2024, №500/8015/23 від 10.10.2024, колегія суддів вказує про їх безпідставність, оскільки вказані не є релевантними до правовідносин, що склались в рамках даної справи.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 22.06.2023 у справі №520/6243/22, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у вказаній справі не надавав оцінки питанню коли припинилась виплата щомісячної додаткової грошової винагороди, не з`ясовував за який місяць остання зараховується до грошового забезпечення за поточний місяць, а тому висновки зроблені в рамках справи №520/6243/22 не є релевантними до предмету цієї справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), обґрунтованість апеляційної скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України та необхідність часткового скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/20202/24 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року включно, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по вересень 2019 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різниці грошового забезпечення за період з жовтня 2019 року по 01.08.2020 включно, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк