Справа № 629/1508/25
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/1508/25
Провадження№2-а/629/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши в м.Лозова в приміщенні суду адміністративну справу №629/1508/25 за позовом представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Красноперова Сергія Георгійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 року якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн за частиною 3 статті 210-1 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений останнім при звернення до суду у розмірі 1 211, 20 грн. В обґрунтування позову представник зазначив, що 30.01.2025 року ОСОБА_1 виявив у мобільному застосунку Резерв+ повідомлення про необхідність з`явитися до РТЦК та СП для уточнення даних і прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на нього було складено протокол адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 10.02.2025 року щодо ОСОБА_1 було винесло постанову та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, без поважної причини не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року у строк визначений повісткою, яка була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим листом, але була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.11.2024 року з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". По факту неприбуття ОСОБА_1 , 08.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області звернення про розшук та доставку осіб. За допомогою АІТС "Оберіг" встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не уточнив облікові дані у встановлений законом строк, звірка контактних даних відбулася за допомогою мобільного застосунку Резерв+ 22.11.2024 року. Представник позивача вважає оскаржувану постанову незаконною та безпідставною, з огляду на те, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 у нього були відібрані пояснення, у яких він визнав свою вину, але тільки через те, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 психологічно тисли на нього та погрожували. Крім того, ОСОБА_1 був позбавлений можливості приймати участь при розгляді його справи, чим було порушено на захист. ОСОБА_1 не отримував жодних поштових повідомлень і не відмовлявся від їх отримання стосовно з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки конверт який направлявся позивачу повернувся з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" а не "Відмова від отримання". Протягом дії особливого періоду ОСОБА_1 неодноразово звертався до підрозділів ТЦК та СП з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки має на утриманні трьох дітей до 18 років. Також ОСОБА_1 за викликом РТЦК та СП добровільно прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про відсутність факту ухилення від викликів про необхідність прибуття. Крім того, відповідач не вказує, які саме облікові дані не обновив ОСОБА_1 після завершення 60 днів відведених законодавством на уточнення облікових даних. Приміткою до ст.210 КУпАП передбачено, що положення ст.210, 210-1 КУпАП не застосовуються у випадку можливості отримання облікових даних шляхом електронної інформації взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами держателем яких є державні органи. Таким чином, можна зробити висновок, що зазначена примітка звільняє особу від відповідальності за за ст.210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання персональних даних з інших реєстрів. Представник позивача зазначає, що у відповідача є та була можливість дізнатися персональні дані ОСОБА_1 з реєстрів, баз даних, тощо. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що 01.05.2024 року ОСОБА_1 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та пройшов військово-лікарську комісію з метою встановлення його придатності до військової служби. У червні позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про надання йому відстрочки від мобілізації, яка йому була надана. 22.11.2024 року позивач встановив мобільний додаток Резерв+, що є його правом, а не обов`язком. Таким чином, вищезазначене спростовує твердження відповідача викладене у оскаржуваній постанові. Враховуючи вищевикладене позивач вважає постанову незаконною та просить її скасувати, тому був змушений звернутися до суду, через свого представника, за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року відкрито провадження у справі, надано сторонам час для надання заяв по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та представника, на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи даної категорії, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.04.2012 року та 01.05.2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби, про що свідчить копія військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.15-20).

22.11.2024 року через додаток Резерв+ позивачем було уточнено дані, що підтверджується копією з додатку Резерв+, також з копії вбачається, що позивач має відстрочку від призову до 08.05.2025 року на підставі п.3 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (а.с.12).

Як вказує у позові позивач, 30.01.2025 року він виявив у мобільному застосунку Резерв+ повідомлення про необхідність з`явитися до РТЦК та СП для уточнення даних, прибувши того ж дня до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.24-25).

10.02.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КупАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. Дану постанову позивач отримав 21.02.2025 року, про що свідчить його підпис на даній постанові (а.с.27).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, без поважної причини не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року у строк визначений повісткою, яка була надіслана йому рекомендованим листом, але була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.11.2024 року з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". По факту неприбуття ОСОБА_1 , 08.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області звернення про розшук та доставку осіб. За допомогою АІТС "Оберіг" встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в порушення вимог абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань

проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у встановлений законом строк з 18.05.2024 по 16.07.2024 року не уточнив облікові дані. Звірка контактних даних за допомогою мобільного застосунку Резерв+ відбулася 22.11.2024 року. Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями та бездіяльністю під час дії особливого періоду в Україні, порушив вимоги абз.2 ст.17 ЗУ "Про оборону України", абз.2 ч.1, абз.7,8 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань -від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У статті 235 КУпАП закріплено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи й організації), повноваження і відповідальність

посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту,за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України,зобов`язані уточнитисвої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У частині 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11 квітня 2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

В підпункті 1 пункту 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року№ 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України -шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18 травня 2024 по 16 липня 2024 (включно), а саме шляхом: прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної

підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Разом з цим, відповідно до примітки статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, законодавець чітко визначив умову, за якої, зокрема, положення статті 210-1 КУпАП не застосовуються, а саме: за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Отже, накладення штрафу за неоновлення військово-облікових даних без повної та всебічної перевірки доступності цієї інформації в інших базах є необґрунтованим та свідчить про недотримання вимог чинного законодавства України.

Таким чином, відомості про персональні дані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 мав можливість отримати з Державної податкової служби, Державної міграційної служби, органів реєстрації актів цивільного стану, з реєстру прав власності на нерухоме майно.

При цьому, в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано, які саме облікові дані не були оновлені ОСОБА_1 , і не могли бути одержані самостійно суб`єктом владних повноважень по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими органами.

Більш того, з оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що при його складанні з даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), було встановлено, що ОСОБА_1 оновив облікові дані 22.11.2024 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем вживалися відповідні заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати вдалося, що в свою чергу унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про що зазначено у примітці до вказаної статті.

Також суд наголошує, що в оскаржуваній постанові відповідач не вказав відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

Отже, маючи можливість отримати інформацію про позивача як військовозобов`язаного з відомчих реєстрів та Реєстрів, відповідачем її не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Крім того, у позовній заяві позивач наполягав на тому, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст. 254-256,268,277,277-2, 278, 280 КУпАП.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати

докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідач в порушення ч. 2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

В силу приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначений ст. 268 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевим загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до

компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8, 210-1, 213, 222, 254, 258, 261, 268, 271, 278, 279, 280, 288 КУпАП, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Красноперова Сергія Георгійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову №2261 від 10.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5

Представник позивача- адвокат Красноперов Сергій Георгійович, адреса: вул. Солов`їна, буд.26, м. Лозова, Харківська область, 64605, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Каращук