Справа № 420/465/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/465/25
У Х В А Л А

13 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2023 роки;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою від 10.01.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

05.02.2025 р. від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду. В обґрунтування останньої зазначено, що позивач вже зверталась з аналогічним позовом 17.12.2024 р. у справі № 420/39949/24; ухвалою від 30.12.2024 р. позовну заяву залишено без руху, з огляду на пропущення з боку позивачки строку звернення до суду і відсутністю поважних підстав для поновлення строку, надано строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Натомість, замість того щоб усунути недоліки позовної заяви, позивач 31.12.2024 р., наступного дня після винесення ухвали, подає заяву про відкликання позовної заяви, користуючись процесуальним правом, передбаченим ч.4 ст.169 КАС України. 31.12.2024 р., в той самий день коли була подана заява про повернення, позивач знову звертається до суду з тим самим предметом та з тих самих підстав, і в даному випадку провадження одразу відкривається, незважаючи на пропущення строку звернення до суду. Позовна заява від 17.12.2024 р. у справі № 420/39949/24 і позовна заява в даній справі не тільки є подібними за текстуальним змістом, змістом позовних вимог і обсягом доказування, а взагалі є однаковими літера в літеру. Так як у позивача насправді відсутні поважні причини для пропуску строку, є очевидним що вона прагнула обійти процесуальне законодавство, зокрема через заміну судді шляхом перерозподілу. Таким чином, позивач умисно вчинила процесуальні дії, які ззовні відповідають вимогам встановлених процесуальних норм, з корисним мотивом досягти відкриття провадження через перерозподіл справи іншому судді, що посягає на принцип неупередженості вирішення спору, тобто позивач зловживає процесуальними правами.

При вирішенні даної заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Отже, в силу положень ч.2 ст.45 КАС України суд може визнати дії учасника справи зловживанням процесуальними правами лише за наявності конкретних обставин, що свідчать про умисел у порушенні завдань адміністративного судочинства.

Подавши заяву про залишення позовну без розгляду, представник відповідача вказує про подання позивачем позовної заяви, аналогічній змісту позовної заяви у справі № 420/39949/24, яку ухвалою від 17.12.2024 р. залишено без руху, що свідчить про спрямованість на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ.

Судом встановлено, що згідно даних КП "ДСС" 17.12.2024 р. позивач звернулась до суду із позовною заявою щодо визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2023 роки та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою від 30.12.2024 р. позовну заяву залишено без руху, а 31.12.2024 р., позивач, користуючись своїм процесуальним правом, передбаченим ч.4 ст.169 КАС України, подала заяву про повернення позовної заяви. Надалі 31.12.2024 р. позивач повторно звернулась до суду з аналогічною позовною заявою.

Проаналізувавши окреслену ситуацію, суд зазначає, що усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про повернення позову належить до процесуальних прав позивача, якими останній розпоряджається вільно на власний розсуд, що відповідає принципу диспозитивності судочинства.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2020 р. у справі №320/7/19 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

В той же час, наведені представником відповідача в клопотанні обставини не свідчать про наявність в діях позивача цілеспрямованого зловживання процесуальними правами, що вказувало б на перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному приписами КАС України.

Також представником відповідача до заяви про залишення позову без розгляду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність саме умислу дій позивача, які направлені на порушення завдань адміністративного судочинства, або доказів того, що позивач свідомо вчиняє дії, спрямовані на втручання у процес автоматизованого розподілу справ.

Суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України. Добросовісність учасників процесу передбачає, що будь-які припущення щодо недобросовісності мають підтверджуватись конкретними доказами.

Суд вважає, що без наявності достатніх доказів умисного порушення принципів судочинства або зловживання процесуальними правами з боку позивача, залишення позовної заяви без розгляду суперечило б зазначеним принципам і завданням.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що визнання зловживанням процесуальними правами дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства, є правом, а не обов`язком суду, яке має застосовуватися у виключних випадках, суд дійшов висновку, що наразі відсутні підстави для визнання дії позивача зловживанням процесуальними правами та маніпуляцією автоматизованим розподілом, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

На урахуванням наведеного, підстав для залишення позовної заяви без розгляду, судом не встановлено, а отже заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.45, 248, 256, 294, 295, 297 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.І. Бездрабко