Справа № 620/1378/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Чернігів Справа № 620/1378/25

Чернігівський окружний адміністративний суд, під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання витягу з наказу від 31.01.2023 №31 на запит позивача від 09.12.2024 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 09.12.2024 та надати позивачу витяг з наказу від 31.01.2023 №31, що стосується ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований тим, що у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» позивач направив відповідачу запит на отримання інформації та просив надати йому витяг з наказу від 31.01.2023 №31. Втім, зазначений наказ у відповідь на запит наданий йому не був, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд ухвалою від 13.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Протягом встановленого судом строку, відповідачем надано відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні вимог та зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 задоволено заяву ОСОБА_1 від 09.12.2024 та надіслано останньому 31.12.2024 витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 №31.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій наголошує, що відповідь на його звернення на момент звернення до суду не надходила.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

09.12.2024 позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив надати йому витяг з наказу від 31.01.2023 №31(а.с.10). Зазначену заяву отримано відповідачем 13.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не отримавши відповіді на свою заяву, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, су враховує таке.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Закону від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

За приписами ст.1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI, Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ст.12 цього Закону Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації відповідно до ст.13 Закону №2939-VI є, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 16 Закону визначено, що розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом. Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Функціонування та ведення обліку публічної інформації, реєстрації запитів, їх опрацювання, систематизації, організації взаємодії, контролю за їх розглядом та підготовки звітів щодо їх опрацювання у військових частинах здійснюється на підставі положень Інструкції із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 13.06.2017 № 319.

За приписами ст.19 Закону №2939- VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ст.13 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, за змістом позовної заяви позивач стверджує, що не отримав запитуваний ним витяг із наказу командира Військової частини від 31.01.2023 №31.

Разом з цим, Військовою частиною НОМЕР_1 задоволено заяву ОСОБА_1 від 09.12.2024 та надіслано останньому 31.12.2024 витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 №31. Надсилання рекомендованим листом наведеного витягу позивачеві підтверджується фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 31.12.2024 та відповідним супровідним листом військової частини НОМЕР_1 . Згідно з відомостями, що містяться на сайті АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення №305 вручено одержувачу 05.01.2025.

Також, разом з копією відзиву позивачеві надіслано ще раз запитуваний витяг із наведеного наказу від 31.01.2023 №31 поштовим відправленням з описом вкладення.

Відтак, станом на момент розгляду справи в суді, в контексті заявлених позовних вимог, відсутнє порушене право позивача, яке підлягає захисту.

Суд зазначає, що за правовими висновка Верховного Суду, зокрема викладених у постанові від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2025.

Суддя Л.О. Житняк