Справа № 157/113/25
Суддя: Ходачинський Р. О.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/113/25
Провадження № 2-а/157/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника позивача Сотник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві пояснив, що службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 розглянуто матеріали про адміністративне правопорушення та 09.01.2025 винесено постанову № 46 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він 08.01.2025 року о 21 год 30 хв не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу.

Вважає зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В оскаржуваній постанові не зазначено, до яких саме суб`єктів адміністративного правопорушення він належить, оскільки ст. 210 КУпАП передбачає особливий суб`єкт адміністративного правопорушення, а саме: призовники, військовозобов`язані, резервісти. Він має паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, є багатодітним батьком. Таким чином службова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 має можливість отримати усі необхідні відомості про нього із відповідних державних реєстрів та баз даних.

Всупереч вимогам статей 279, 280 КУпАП розгляд справи щодо нього фактично не відбувся. Службова особа територіально центру комплектування та соціальної підтримки без його участі, без роз`яснення його прав та обов`язків, без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, винесла оскаржувану постанову. Для розгляду справи про адміністративне правопорушення ні повісткою, ні іншим чином він не викликався. Окрім того, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 він не бачив і особисто з ними не спілкувався. Фактично, невідома службова особа зазначеного територіального центру, який не є начальником, лише вручив йому примірник оскаржуваної постанови, вказав на необхідність сплати штрафу і це була уся процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Службовою особою територіально центру комплектування та соціальної підтримки не було визначено чи підлягає він адміністративній відповідальності. Накладаючи на нього адміністративне стягнення, посадовою особою не дотримано вимог закону щодо призначення стягнення у виді штрафу, а призначено штраф у грошовій сумі без визначення кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що суперечать нормам чинного КУпАП. Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне не доведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Обґрунтовуючи позов цими обставинами, позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВН № 46 від 09.01.2025, а провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, у тому числі судовий збір в розмірі 605,50 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4394,40 грн.

Ухвалою судді від 24.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провести у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

У поданому відзиві представник відповідача, посилаючись на порушення позивачем вимог Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вважає, що ОСОБА_1 правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки не мав при собі військово-облікового документа, адміністративне стягнення накладене у відповідності до вимог КУпАП. Також зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачем надавались власноручні пояснення, згідно з якими він визнав відсутність у нього військово-облікового документа та не пред`явлення такого на вимогу співробітника відповідача, свою провину визнав, щиро розкаявся. У зв`язку з викладеним просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій вона зазначає, що пояснення відповідача викладені у відзиві позивач та його представник не визнає з огляду на таке.

Згідно з інформацією з українського мобільного застосунку «Резерв +», розробленого Міністерством оборони України, випуск якого відбувся 18 травня 2024 року, ОСОБА_1 має військово-обліковий документ сформований 16.07.2024, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС: 957032, категорія обліку військовозобов`язаний, номер в реєстрі оберіг: , наявна відстрочка: згідно з пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дані оновлено 16.07.2024 вчасно.

Таким чином твердження відповідача про відсутність військово-облікового документа є безпідставним, оскільки електронний військово-обліковий документ був сформований 16.07.2024, тобто на час затримання 09.01.2025 та на час розгляду протоколу № 46 від 09.01.2025 року позивач мав електронний військово-обліковий документ в телефоні, а саме в застосунку Резерв +, з QR-кодом для зчитування, який діє з 18 червня 2024 року в Україні. Однак, інформація із зазначеного застосунку відповідачем не взята до уваги, оскільки вона не була роздрукованою.

Крім цього, позивач завчасно не повідомлявся про розгляд справи, а фактично добу утримувався в приміщенні ТЦК, був поставлений перед фактом, що справа відносно нього розглянута та йому надано постанову для оплати штрафу. Пояснення, які були написані позивачем, писались із зразка, який було надано працівником ТЦК та СП. Внаслідок таких незаконних дій позивач був позбавлений права мати професійну правничу допомогу та мати можливість вільно надати пояснення без тиску з боку працівників ТЦК та СП. Таким чином доводи відповідача є безпідставними.

У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник Сотник К.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 ст. 279 КУпАП встановлено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником адміністративного відділення капітаном ОСОБА_3 08 січня 2025 року складено протокол № 46 про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 08 січня 2025 року о 21 год 30 хв не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_3 , чим порушив ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» і вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 120-1 КУпАП (а.с. 24).

У протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 09 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить його підпис у цьому протоколі як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 46 від 09.01.2025 (а.с. 23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 08 січня 2025 року о 21 год 30 хв не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_3 , чим порушив ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» і вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 8, 23).

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП встановлена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Диспозиціями частин 1 та 2 ст. 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» - введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що безперервно продовжується відповідними Указами та є діючим і на час складення рішення суду (Указ від 28.10.2024 № 740/2024, Указ від 14.01.2025 № 26/2025).

Частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Разом з тим установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Таким чином, законодавством встановлено обов`язковість фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки військово-облікових документів.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подавши до суду належних доказів отриманих в результаті здійснення фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки військово-облікових документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також порушив встановлений законодавством порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим суд зазначає, що згідно з п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації) (абзац другий пункту 2 в редакції Постанови КМ № 721 від 18.06.2024 - застосовується з 18 червня 2024 року);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Таким чином, з 18 червня 2024 року електронний військово-обліковий документ має таку ж юридичну силу, як і паперовий.

Електронним кабінетом призовників, військовозобов`язаних та резервістів є мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних «Резерв+», де, крім іншого, є можливість оновити персональні дані та отримати інформацію про статус призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

З доданої представником позивача інформації щодо позивача, яка міститься в застосунку «Резерв+», вбачається, що ОСОБА_1 має військово-обліковий документ сформований 16.07.2024, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС: 957032, категорія обліку: військовозобов`язаний, номер в реєстрі оберіг: НОМЕР_1 , наявна відстрочка: згідно з пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дані уточнено вчасно 16.07.2024.

Таким чином, позивач на час вчинення інкримінованого йому правопорушення мав електронний військово-обліковий документ.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 143, 159, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 46 від 09.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складений 14.03.2025.

ГоловуючийРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ