Справа № 401/2255/24
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/2255/24 Провадження № 2-а/401/6/25

10 березня 2025 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі 235/С/2024 від 30 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін.

Аргументи позивача, ОСОБА_1 :

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 16 липня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) підполковником ОСОБА_3 був складений протокол № 235/С/2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, відповідно до якого 16 липня 2024 року о 13 год. 00 хв. виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, а саме 19.11.2014 року після рішення призовної комісії протокол № 23 згідно ст. 18 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" був переданий на облік військовозобов`язаних до досягненню 25-річного віку як не розшукуваний та несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_4 і не отримав військово-обліковий документ. При цьому, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", постанови КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 при досягненні 25 річного віку після закінчення призову, але не пізніше одного місяця мав отримати військово-обліковий документ.

30 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 235/С/2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої, на громадянина ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з того, що в порушення норм законодавства, ні до протоколу, ні до оскаржуваної постанови не було долучено жодних доказів, які б підтверджували факт, що ОСОБА_1 не став на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не отримав військово-обліковий документ, суб`єкт владних повноважень також не долучив рішення призовної комісії протокол № 23 на яке посилається в оскаржуваній постанові. Як вбачається зі змісту протокол № 235/С/2024 про адміністративне правопорушення від 16 липня 2024 року нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, вказано ч. 2 ст. 210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, в порушення ст. 178 КУпАП начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений із застосуванням ч. 2 ст. 210 КУпАП, а постанова, на підставі вказаного протоколу, була прийнята про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Зазначення суб`єктом владних повноважень в протоколі та оскаржуваній постанові різних нормативних актів, що передбачають адміністративну відповідальність за відповідне адміністративне правопорушення не відповідає статті 18 Конституції України, щодо забезпечення правового порядку в Україні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Позиція відповідача начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 :

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ОСОБА_1 19.11.2014 року рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно витягу з книги протоколів призовної комісії Протокол № 23 у відповідності до статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був переданий на облік військовозобов`язаних II категорії по досягненню 25 років до ІНФОРМАЦІЯ_6 як не розшуканий. В подальшому, протягам тривалого періоду часу, а саме з 2014 року по 2024 рік ОСОБА_1 ухилився від постановки на військовий облік, тим самим порушив вимоги статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2233-ХІІ від 25.03.1992 року, яким визначено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України. Відповідно до п.1 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно п.10 статі 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення 'їх призначення на особливий період.

Ігноруючи вимоги вищезазначених Законів, а також вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, якою затверджено «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», ОСОБА_1 протягом тривалого періоду часу ухилявся від постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документа, в тому числі триваюче адміністративне правопорушення мало місце з боку ОСОБА_1 і після оголошення в країні особливого періоду, введеного на території України у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Своїми умисними діями позивач, намагаючись уникнути призову на військову службу під час часткової мобілізації 2014-2015 років, та загальної мобілізації, оголошеної Указам Президента України № 69 від 24.02.2022 року, достовірно знаючи, що діє незаконно, порушуючи Конституцію України, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правила військового обліку вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як наслідок, вчинення протиправних дій з боку позивача маючи триваючий характер, продовжувалось до 16.07.2024 року, коли відносно нього було складено адміністративний протокол № 235/С/2024 за ч.2 ст.210 КУпАП, а за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, з урахуванням вимог ст. 280 КУпАП начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно ОСОБА_1 30.07.2024 року було винесено Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000 грн.

У своєму позові ОСОБА_1 не спростовуючи наявності факту порушення ним правил військового обліку, а саме несвоєчасну постановку на військовий облік протягом майже 10 років, в період з 19.11.2014 року по 16.07.2024 року, оскаржує лише відповідність кваліфікації дій правопорушника, та строків притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлене 16.07.2024 року, коли ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто вже після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 від 09.05.2024 року, а тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, а також те, що своїми умисними діями позивач намагаючись уникнути призову на військову службу під час загальної мобілізації, достовірно знаючи, що діє незаконно, порушуючи Конституцію України, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тим, що протягом тривалого періоду часу ухилявся від постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документа.

В судове засіданні представник відповідача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань не надав.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено, що 16 липня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) підполковником ОСОБА_3 був складений протокол № 235/С/2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, відповідно до якого 16 липня 2024 року о 13 год. 00 хв. виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, а саме 19.11.2014 року після рішення призовної комісії протокол № 23 згідно ст. 18 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" був переданий на облік військовозобов`язаних до досягненню 25-річного віку як не розшукуваний та несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_4 і не отримав військово-обліковий документ. При цьому, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", постанови КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 при досягненні 25 річного віку після закінчення призову, але не пізніше одного місяця мав отримати військово-обліковий документ.

30 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 за результатами розгляду протоколу № 235/С/2024 від 16 липня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст.210 КУпАП, виніс постанову № 235/С/2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої, на громадянина ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у складеному протоколі ставиться в провину те, що він при досягненні 25 річного віку після закінчення призову, але не пізніше одного місяця мав отримати військово-обліковий документ.

ОСОБА_1 виповнилось 25 років у 2014 році.

Відповідно до витягу з книги протоколів призовної комісії протоколом № 23 від 19.11.2014 року ОСОБА_1 рішенням призовної комісії переданий на облік військовозобов`язаних ІІ категорії по досягненню 25 річного віку.

Також матеріали справи містять відомості про те, що 31 березня 2022 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військовозобов`язаного та оновив дані у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16 липня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу військово-облікового документу.

Як вбачається зі змісту протокол № 235/С/2024 про адміністративне правопорушення від 16 липня 2024 року нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення - ч. 2 ст. 210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення був складений із застосуванням ч. 2 ст. 210 КУпАП, а постанова, на підставі вказаного протоколу, була ухвалена із застосуванням ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи положення ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові,посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище,ім`я та по батькові(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За ч. 1 ст. 210 КУпАП наступає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП наступає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Судом встановлено, що 16 липня 2024 відповідачем складено протокол № 235/С/2024 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", постанови КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП. ОСОБА_1 при досягненні 25 річного віку після закінчення призову, але не пізніше одного місяця мав отримати військово-обліковий документ.

30 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 235/С/2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої, на громадянина ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем повторно порушення правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Вимоги до постанови про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 283 КУпАП, мають бути дотримані уповноваженою особою при його складенні.

Окрім цього протокол містить посилання на порушення передбачене "ч.2 ст.210 КУпАП", в той час як відповідач вказує у постанові, що особу притягується за "ч.3 ст.210 КУпАП", яке передбачає інше адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 210, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 243-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30 липня 2024 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення №235/С/2024 від 30 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Дата складання повного рішення суду 17 березня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач 2 (суб`єкт владних повноважень): начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом