Справа № 640/15218/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року справа №640/15218/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Авен-Єзєр» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Авен-Єзєр» (далі по тексту також позивач, ПП «Авен-Єзєр») з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту також відповідач 1, ВО КМР (КМДА)) та Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту також відповідач 2, Укртрансбезпека), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 1, які полягали в не направленні повідомлення про втрату чинності укладених з позивачем договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування м. Києва №№ 178, 181, 182, 423, 523, 578, оформленого листом від 29.12.2021 №016-258;

- визнати протиправними та скасувати постанови відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.08.2022 №№ 345176, 345177, 345178, 345179, 345203, 345204, 345205.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що вважає спірні постанови такими, що винесені поза межами гранично встановленого строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Крім того, позивач зазначив про надання ним у ході розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт пояснень щодо наявності у водіїв схем маршрутів та розкладу руху на момент проведення перевірок. Позивач пояснив, що відповідачем 2 протиправно не було враховано надані водіями під час проведення перевірок схем маршрутів та розкладу руху, а також протиправно було враховано лист відповідача 1 від 29.12.2021 про дострокове розірвання договорів на маршрути, оскільки дії відповідача 1 з дострокового розірвання таких договорів вчинені поза межами законодавчо встановлених вимог.

Щодо застосування до позивача адміністративних штрафів спірними постановами через відсутність квитково-касового листа, позивач наголосив на тому, що на час проведення відповідачем 2 перевірки на законодавчому рівні не існувало визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення, положення Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині зобов`язання водія мати квитково-касовий лист суперечать загальним принципам правової визначеності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 2, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, пояснив, що інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві 14.02.2022, 11.02.2022, 15.02.2022, 21.02.2022, 22.02.2022 та 20.06.2022 було зупинено транспортні засоби позивача.

За результатами перевірки 15.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_1 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №181 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху та квитково-касового листа.

За результатами перевірки 14.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №182 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху.

За результатами перевірки 11.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_3 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №178 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху та квиково-касового листа.

За результатами перевірки 11.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_4 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №178 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху.

За результатами перевірки 20.06.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_5 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №578 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту.

За результатами перевірки 21.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_6 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №523 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху.

За результатами перевірки 22.02.2022 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортним засобом марки Богдан, державний номерний знак НОМЕР_7 під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №423 у м. Києві було встановлено відсутність на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху.

Крім того, відповідач 2 пояснив, що за наданою відповідачем 1 як організатором перевезень на міських маршрутах загального користування №№178, 181, 182, 452, 475, 182, 577 інформацією листами повідомлено про розірвання договорів на виконання пасажирських перевезень за означеними маршрутами, в результаті чого вони втратили чинність.

Враховуючи означені обставини відповідач 2 дійшов висновку про порушення позивачем вимог статті 39 та 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», наслідком чого є застосування до нього адміністративно-господарських штрафів спірними постановами.

Щодо доводів позивача про порушення строків притягнення до відповідальності, відповідач 2 зазначив, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану була відсутня можливість забезпечити своєчасний розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Крім того, відповідач 2 наголосив на винесенні спірних постанов у законодавчо визначені строки.

Таким чином, на думку відповідача 2, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідач 1, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про відсутність доказів оскарження позивачем рішення про розірвання договорів, що свідчить про безпідставність заявлених до ВО КМР (КМДА) позовних вимог. Відповідач 1 наголошує на правомірності рішення Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) про розірвання договорів.

Також відповідач 1 наголошує на дискреційних повноваженнях щодо розірвання договорів з автомобільними перевізниками переможцями конкурсу у разі, зокрема підтвердження інформації про факт подання ними недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

12 жовтня 2023 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Між позивачем (перевізник) та Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) укладено наступні договори про організацію перевезень на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва:

- від 28.01.2020 №06 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №181;

- від 28.01.2020 №07 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №182;

- від 23.01.2020 №02-19 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №178;

- від 19.08.2018 №62/15 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №578. Додатковою угодою №1 від 23.01.2020 термін дії договору продовжено до 18.08.2025;

- від 28.01.2020 №03 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №523;

- від 19.08.2015 №35/15 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №423. Додатковою угодою №1 від 23.01.2020 термін дії договору продовжено до 19.08.2025;

Листом ВО КМР (КМДА) від 29.12.2021 №016-258, адресованим заступнику Міністра інфраструктури України, повідомлено, що Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) на підставі абзацу 3 підпункту 2 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, протягом жовтня листопада 2021 року розірвано 40 договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва між Департаментом та, зокрема, ПП «Авен-Єзер» через подання зазначеними перевізниками недостовірних відомостей для участі у конкурсах з перевезення пасажирів, на яких цих перевізників було визначено переможцем конкурсу, зокрема ПП «Авен-Єзер»: №03-19 від 23.01.2019, №04 від 28.01.2020, №04-19 від 23.01.2019, №05 від 28.01.2020, №06 від 28.01.2020, №07 від 28.01.2020, №08 від 28.01.2020, №69 від 10.07.2020, №01 від 28.01.2020, №01-19 від 23.01.2019, №02 від 28.01.2020, №02-19 від 23.01.2019, №03 від 28.01.2020.

Однак станом на 23.01.2021 означені перевізники продовжують здійснювати нелегальні перевезення на вищезазначених маршрутах.

Враховуючи викладене, а також з метою недопущення здійснення нелегальних перевезень по місту Києву та недоотримання прибутку КП «Київпастранс» відповідач 2 просить заступника Міністра інфраструктури України дати доручення голові Укртрансбезпеки вжити відповідні заходи та взяти під особистий контроль здійснення центральним апаратом Укртрансбезпеки перевірок на вищезазначених маршрутах відносно перевізників, що здійснюють перевезення пасажирів без відповідного договору з Департаментом.

15 лютого 2022 року об 11:30 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, з/в «Центральний», м-т 181 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332235. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №181 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху, квитково-касовий лист.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 09.08.2022 №345176 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, квитково-касового листа, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

14 лютого 2022 року об 11:25 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, ст.м. Нивки, м-т 182 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_8 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332227. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №182 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 09.08.2022 №345177 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

11 лютого 2022 року об 11:30 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, вул. Митрополита А. Шептицького, м-т 178 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_3 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332219. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №178 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху, квитково-касовий лист.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 09.08.2022 №345178 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, квитково-касового листа, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

11 лютого 2022 року об 11:35 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, вул. Митрополита А. Шептицького, м.т №178 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_4 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332225. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №178 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 09.08.2022 №345179 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, квитково-касового листа, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом Укртрансбезпеки від 04.07.2022 №19502/29/24-22 позивача повідомлено про розгляд справ про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по актах №№ 332225, 332219, 332227 та 332235.

Означений лист направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку 07.07.2022, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія фіскального чеку від 07.07.2022 АТ «Укрпошта».

20 червня 2022 року об 10:35 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, метро Лівобережна, м-т 578 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_9 що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332548. Під час перевірки виявлено порушення статей 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №578 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 16.08.2022 №345203 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

21 лютого 2022 року об 10:30 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, ст. м. Дружби Народів, м-т 523 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. Атаман НОМЕР_6 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332417. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №523 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 16.08.2022 №345204 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

22 лютого 2022 року об 13:00 год. посадовими особами відповідача 2 у м. Києві, вул. Гната Юри, 2/46, м-т 423 було проведено перевірку транспортного засобу Богдан д.н.з. НОМЕР_7 , що належить позивачу, результати якої оформлено актом №332465. Під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №181 у м. Києві, а саме: на момент проведення перевірки у водія відсутня схема маршруту, розклад руху, квитково-касовий лист.

Акт містить запис про ознайомлення водія з актом та про відмову від підпису.

Постановою від 09.08.2022 №345176 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі по тексту також - Положення №103 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Положеннями підпунктів 2, 27 пункту 5 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема і за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі по тексту також - Закон №2344).

Відповідно до частин шостої, дев`ятої, дванадцятої, чотирнадцятої, сімнадцятої, дев`ятнадцятої та двадцять першої статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; інші повноваження, визначені законами та покладені на нього Президентом України.

Органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі по тексту також - Порядок № 1567), який визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначені у статті 39 Закону № 2344-ІІІ, відповідно до частини другої якого документами для регулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 2344-ІІІ водій автобуса зобов`язаний, зокрема виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса; мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством; дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз означених норм дає підстави для висновку про покладення на автомобільного перевізника обов`язку здійснювати регулярні пасажирські перевезення, маючи визначені Законом № 2344-ІІІ документи. У випадку ж встановлення фактів відсутності під час здійснення регулярних пасажирських перевезень законодавчо визначеного переліку документів, до перевізника застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем згідно укладених з Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) договорами про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва надавались послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №№ 181, 182, 178, 578, 523, 423.

Водночас з листа ВО КМР (КМДА) від 29.12.2021 №016-258 вбачається про розірвання з позивачем договорів від 28.01.2020 №06 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №181, від 28.01.2020 №07 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №182, від 23.01.2020 №02-19 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №178, від 28.01.2020 №03 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №523.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 04.06.2019 у справі №903/605/17, від 12.06.2019 у справі №910/2175/18, договір на організацію перевезення пасажирів є публічно-правовим договором, який передбачає: обов`язки перевізника забезпечити певний парк автомобілів, їх технічний стан, умови щодо тарифів, тощо. Таким чином договір визначає умови, за яких перевізнику дозволяється здійснювати господарську діяльність з перевезення пасажирів. При цьому відносини замовника перевезень та перевізника у різних випадках оформлюються різними документами - у певних випадках оформлюються договором, а в інших - дозволом. Водночас значення як дозволу, так і договору одне й те саме - встановлення вимог до перевізника щодо здійснення ним господарської діяльності. Тому і правова природа як дозволу, так і договору щодо організації перевезень - однакова.

Отже, якщо відповідно до законодавства оформлюється не дозвіл, а договір, то такий договір має природу адміністративного.

Згідно з приписами частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі положень пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Суд зазначає, що з листа ВО КМР (КМДА) від 29.12.2021 №016-258 вбачається про розірвання, зокрема з позивачем договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №№ 181, 182, 178, 578, 523, 423 на підставі абзацу 3 підпункту 2 пункту 55 Порядку №1081 (підтвердження інформації про факт подання перевізником-претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів).

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів вчинення позивачем дій, направлених на поновлення дії означених договорів, оскарження дій Департаменту з їх розірвання, наслідком чого є наявність у суду підстав вважати такі договори станом на момент виникнення спірних відносин розірваними.

Як наслідок, у позивача станом на момент здійснення рейдових перевірок не могли бути в наявності визначені положеннями статті 39 Закону № 2344-ІІІ документи, відсутність яких і була встановлена інспекторами шляхом фіксації в актах перевірки.

Судом відхиляються доводи позивача про наявність станом на момент проведення перевірок схем руху маршрутів, розкладу руху та квитково-касових листів та долучені до матеріалів справи означені документи як такі, що на момент здійснення рейдових перевірок були недійсними з огляду на нечинність укладених між позивачем та Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва надавались послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №№ 181, 182, 178, 578, 523, 423.

Доводи позивача щодо неприйняття ВО КМР (КМДА) рішення про дострокове розірвання договорів на означені міські автобусні маршрути загального користування відхиляються судом як такі, що не підтверджені документально та спростовані наявною в матеріалах справи копією листа ВО КМР (КМДА) від 29.12.2021 №016-258.

Суд зауважує, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснюється ліцензованим перевізником, який визначається на конкурсних засадах. Відносини між перевізником та замовником (організатором) перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування регулюються строковим договором.

Таким чином, оскільки станом на день проведення рейдових перевірок, так і на день винесення оскаржуваних постанов, у позивача відсутні укладені з Департаментом транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) договори про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва надавались послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №№ 181, 182, 178, 578, 523, 423, суд дійшов висновку, що наявні у ПП «Авен-Єзєр» схеми маршрутів, розклади рухів та квитково-касові листи не відповідають вимогам законодавства та не мають статусу документів для регулярних пасажирських перевезень, які визначених положеннями статті 39 Закону № 2344-ІІІ.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача 1, які полягали в не направленні повідомлення про втрату чинності укладених з позивачем договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування м. Києва №№ 178, 181, 182, 423, 523, 578, оформленого листом від 29.12.2021 №016-258, суд зазначає, що надані ПП «Авен-Єзєр» пояснення не містять жодного нормативного обґрунтування на підтвердження неправомірності вчинених відповідачем 1 оскаржуваних дій.

Фактично підставою заявлення означеної позовної вимоги є незгода позивача з винесенням відповідачем 2 відносно нього спірних постанов про накладення адміністративно-господарських штрафів через відсутність законодавчо визначених документів, які, в свою чергу, не є чинними у зв`язку з достроковим розірванням відповідачем 1 договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Києва надавались послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №№ 181, 182, 178, 578, 523, 423. При цьому, як вже зазначалось судом, доказів оскарження позивачем рішень відповідача 1 щодо розірвання з ним таких договорів матеріали справи не містять.

Щодо доводів позивача про винесення постанов з порушенням граничного строку розгляду справи, суд зазначає таке.

Приписами пункту 25 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій передбачені у статті 250 Господарського кодексу України (далі по тексту також - ГК України), згідно з частиною першою якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

У справі, що розглядається, контролюючим органом на підставі акта від 15.02.2022 №332235 винесено постанову від 09.08.2022 №345176; на підставі акта від 14.02.2022 №332227 винесено постанову від 09.08.2022 №345177; на підставі акта від 11.02.2022 №332219 винесено постанову від 09.08.2022 №345178; на підставі акта від 11.02.2022 №332225 винесено постанову від 09.08.2022 №345179; на підставі акта від 21.02.2022 №332417 винесено постанову від 16.08.2022 №345204; на підставі акта від 22.02.2022 №332465 винесено постанову від 09.08.2022 №345176.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22, «…зі змісту статті 250 ГК України висновується, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження.

46. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

47. Другий обмежувальний строк, встановлений у вказаній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

48. Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

49. У справі, що розглядається, акт проведення перевірки складено 15 лютого 2022 року, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 28 липня 2022 року.

50. Наведене свідчить, що територіальний орган Укртрансбезпеки, фактично порушивши строк розгляду справи, передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567, застосував до позивача адміністративно-господарські санкції в межах строку, встановленого статтею 250 ГК України.

51. Варто зауважити, що вказані строки мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

52. Зі встановлених судами обставин слідує, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею 250 ГК України, що свідчить про правомірність прийняття постанови.

53. Також варто зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжений подальшими Указами Президента України.

54. Вказана обставина зазначалась відповідачем у доводах відзиву на позовну заяву в обґрунтування порушення строку розгляду справи.

55. Враховуючи, що як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, встановлено порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, спірна постанова відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною.

56. При цьому, процедурні порушення при розгляді справи відповідачем жодним чином не нівелюють факт вчиненого порушення ТОВ «Іванівка» законодавства про автомобільний транспорт.

57. Отже, суд першої інстанції цілком правомірно відмовив у задоволенні позову…».

Оскільки судом під час розгляду справи встановлено вчинення позивачем порушень законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які визначена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, наслідком чого слугувало винесення спірних постанов, з урахуванням того, що процедурні порушення в частині розгляду справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт понад встановлених 2-місячний термін жодним чином не нівелюють факт вчиненого ПП «Авен-Єзєр» порушення, з урахуванням того, що порушення Укртрансбезпекою строків розгляду справ відбулось внаслідок введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, суд дійшов висновку про правомірне застосування до нього адміністративно-господарських штрафів.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.