Справа № 420/23689/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23689/24

Категорія: 102000000 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 11.10.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції щодо не виключення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення відомостей про ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції внести зміни до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, шляхом виключення з такого Реєстру даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що постановою районного суду, яка набрала законної сили, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі вищезазначеної постанови позивача було внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Склад корупційного правопорушення: несвоєчасне подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Позивач вказував, що перебував на посаді в.о. головного бухгалтера державного підприємства "Дослідне господарство "Южний" Селекційно-генетичного інституту-Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення" Національної академії аграрних наук України (далі ДП "ДГ "Южний" СГІ НЦНС НААН України), котре безпосередньо підпорядковане Національній академії аграрних наук України. Тобто його було прирівняно до суб`єкта декларування відповідно до пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", водночас, за ч.5 ст. 45 вказаного Закону позивач не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Також, оскільки позивачем протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинено нового адміністративного правопорушення, то на підставі ст. 39 КУпАП він вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню. У зв`язку із цим позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виключення себе з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення відомостей, на що отримав відмову. На переконання позивача, відповідачем у повній мірі не було досліджено та проаналізовано в повному обсязі обставини, що зумовлюють внесення змін до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, шляхом виключення з нього даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року у справі №496/2679/21, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова суду стала підставою для внесення Національним агентством відомостей стосовно позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі Реєстр).

В подальшому ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою від 29 травня 2024 року щодо вилучення відомостей стосовно нього з Реєстру. Відповідач, розглянувши вказану заяву, листом від 28 червня 2024 року №49-09/47825-24 відмовив у її задоволені у зв`язку із відсутністю на те правових підстав.

Відповідач вважав, що його дії повністю узгоджуються із положеннями чинного, законодавства, яке покладає на нього прямий обов`язок вносити до Реєстру відомості про осіб яких притягнуто до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. В свою чергу п.8 розділу ІІ Положення про Реєстр визначено чіткий перелік підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, зокрема, такими підставами є: - ухвала суду про скасування вироку, - винесення виправдувального вироку, - відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження; - скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення; розпорядчий документ або судове рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення; - заява особи, яка з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у складі Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Перелік підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення є вичерпним та подвійному тлумаченню не підлягає.

Позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача, вказуючи, що він не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Оскільки позивач перебував на посаді в.о. головного бухгалтера державного підприємства "Дослідне господарство "Южний" Селекційно-генетичного інституту-Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення Національної академії аграрних наук України, котре безпосередньо підпорядковане Національній академії аграрних наук України, він був посадовою особою, на котру дія вищевказаного закону не поширюється. Позивач вважав, що правових посилань на норми права, котрі б дійсно підтвердили факт законності та обґрунтованості відмови відповідача внести зміни до Реєстру, шляхом виключення з нього даних про вчинення позивачем, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідачем не надані.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт вказує, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року його незаконно та помилково було прирівняно до суб`єкта декларування відповідно пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", тобто особи, які прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але він не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією;

- також, апелянт посилається на прямі приписи абз.4 ч.5 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", котрим визначається вичерпне коло осіб, на яких дія Закону не поширюється, а саме: посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково- дослідних інститутів та інших наукових установ);

- апелянт звернув увагу, що судом першої інстанції також не врахований факт, що відповідно до норми ст. 39 КУпАП, якщо особа піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному правопорушенню;

- оскільки апелянтом, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинено нового адміністративного правопорушення, то на підставі ст. 39 КУпАП вважається, таким, що він не був підданий адміністративному стягненню.

Національне агентство з питань запобігання корупції у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що доводи апелянта вважає необґрунтованими та безпідставними, а рішення суду законним, ухваленим з дотриманням матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 наказом ДП "ДГ "Южний" СГІ НЦНС НААН України №148к від 27 листопада 2020 року був призначений на посаду виконуючого обов`язки головного бухгалтера ДП "ДГ "Южний" СГІ НЦНС НААН України.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року по справі №496/2679/21, яка набрала законної сили 06 липня 2021 року, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За змістом зазначеної постанови, на ОСОБА_1 поширюється дія Закону "Про запобігання корупції", і він є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну електронну декларацію у строк до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2020 року, а подав таку декларацію лише 28 травня 2021 року о 15 годин 49 хвилин, вказавши тип декларації як "щорічна".

При цьому, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення визнав та розкаявся у вчиненому, та підтвердив факт несвоєчасної подачі щорічної декларації за 2020-й рік.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена та підтверджено зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №507/2021 від 14 червня 2021 року, листами управління стратегічних розслідувань від 15 квітня 2021 року №3235/55/114/03-2021 та від 22 лютого 2021 року №1688/55/114/03-2021, статутом ДП "ДГ "Южний" СГІ НЦНС НААН України, листом Національної академії аграрних наук України від 16 січня 2019 року № 11-1/23, поясненнями ОСОБА_1 , наказами від 27 березня 2020 року №29, від 27 листопада 2020 року №148К,, посадовою інструкцією головного бухгалтера від 20 лютого 2005 року, роздруківкою декларації від 28 травня 2021 року, положенням про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, який затверджено Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06 листопада 2019 року №17, листом в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя за №47-06/31582/21 від 12 травня 2021 року, листом Національного агентства з питань запобігання корупції за №47/06/31582/21 від 12 травня 2021 року про стан функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", службовою запискою Національного агентства з питань запобігання корупції №71-02/7046/21 від 29 квітня 2021 року, листами Національної поліції України від 13 квітня 2021 року №3733/55/02-2021, від 06 лютого 2019 року №44-01/8418/19 та від 26 квітня 2021 року №47-09/27771/21, рапортами ст. оперуповноваженого в ОВС УСР в Одеській області ДСР НП України капітана поліції Бойченко С.

25 червня 2021 року ОСОБА_1 було добровільно сплачено суму штрафу за постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року по справі №496/2679/21.

Крім того, згідно вищезазначеної постанови Біляївського районного суду районний суд Одеської області від 25 червня 2021 року у справі № 496/2679/21, ОСОБА_1 було внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак в подальшому позивачем направлена заява від 29 травня 2024 року про вилучення відомостей з Реєстру відомостей про нього.

У відповідь листом №49-09/47825-24 від 28 червня 2024 року правління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій, позивачу було відмовлено у вилученні відомостей з Реєстру відомостей про нього, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

За змістом відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції №49-09/47825-24 від 28 червня 2024 року, згідно з п.9 ч.1 ст. 11, ст. 59 Закону України "Про запобігання корупції" відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень вносяться до Реєстру протягом трьох робочих днів з дня надходження до реєстратора електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень або завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що нормами КУпАП не регулюється порядок формування та ведення Реєстру, що виключає можливість застосування ст. 39 КУпАП, як підстави вилучення відомостей про особу із Реєстру.

Діяльність Національного агентства, щодо ведення Реєстру полягає в офіційному фіксуванні відомостей про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, згідно із відповідним рішенням суду, і така дія є похідною від них.

Підстави щодо вилучення з Реєстру відомостей є вичерпним, інших підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення чинне законодавство не передбачає.

Також, суд першої інстанції вказував, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що він не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, оскільки це суперечить постанові Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року по справі №496/2679/21, згідно з якою ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Підсумовуючи, суд першої інстанції вказував, що проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 39 КУпАП, ст.ст. 2, 6-12, 77, ч.4 ст. 78 КАС України, ст. 4, п.9 ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 59 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, п.2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства від 09 лютого 2018 року №166.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національне агентство у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, Законом України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі Закон №1700-VII) та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання; корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно ст. 4 Закону №1700-VII Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно п.9 ч.1 ст. 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, забезпечення ведення Реєстру.

Відповідно ч.1 ст. 59 Закону №1700-VII, відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Реєстру, що формується та ведеться Національним агентством.

Повноваження щодо формування та ведення Реєстру покладено на Національне агентство.

Згідно п.2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства від 09 лютого 2018 року №166 (далі Положення №166), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 березня 2018 року за №345/31797 (далі Положення №166), Реєстр це електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Держатель та Адміністратор Реєстру Національне агентство з питань запобігання корупції (п.4).

Реєстратором Реєстру (далі Реєстратор) є самостійний структурний підрозділ апарату Національного агентства, що вносить або вилучає відомості про:

1) фізичних осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної та цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень;

2) юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення (п.7 Положення №166).

Пунктом 2 розділу П Положення №166 встановлено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є:

1) електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень:

2) засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Електронна копія рішення суду про притягнення до кримінальної, адміністративної та цивільно-правової відповідальності особи за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення надсилається Реєстратору відповідно до порядку надсилання електронних копій судових рішень щодо осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та щодо юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Приписами п.5 розділу ІІ Положення №166 встановлено, що Реєстратор вносить до Реєстру відомості протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії, рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень та засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення чи скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно п.8 розділу ІІ Положення №166 підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є:

1) ухвала суду про скасування вироку;

2) винесення виправдувального вироку;

3) відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження;

4) скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення;

5) розпорядчий документ або судове рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення;

6) заява особи, яка з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у складі Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Особа надсилає до Національного агентства разом із заявою про вилучення відомостей з Реєстру (додаток 4) копію паспорта, військово-облікового документа (іншого документа, що посвідчує особу військовослужбовця та підтверджує її безпосередню участь з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України) та згоду на обробку персональних даних.

Перевірку інформації щодо залучення особи здійснює Реєстратор шляхом надсилання протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви особи про вилучення відомостей з Реєстру запиту до відповідного органу. Такий запит розглядає відповідний орган протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту. У разі підтвердження інформації щодо залучення особи Реєстратор вилучає відомості з Реєстру протягом п`яти робочих днів з дня отримання підтвердження відповідного органу.

У разі якщо запитувану Реєстратором інформацію неможливо отримати у зв`язку з її перебуванням на тимчасово окупованих територіях України, заява особи розглядається після відновлення можливості отримати таку інформацію, про що письмово повідомляється ця особа.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що встановлений п.8 розділу ІІ Положення №166 перелік підстав є вичерпним, тобто зазначені в ньому умови або обставини є чітко визначеними і не можуть бути змінені або доповнені.

Матеріалами справи не підтверджено наявність визначених вказаною нормою підстав для вилучення з Реєстру відомостей про ОСОБА_1 , як особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Більш того, ОСОБА_1 також не вказує на конкретну підставу, визначену п.8 розділу ІІ Положення №166, за якої він підлягав би вилученню з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у Національного агентства з питань запобігання корупції не було передбачених п.8 розділу ІІ Положення №166 підстав для виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Колегія суддів також не вбачає підстав для виключення ОСОБА_1 з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення за ст. 39 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

В сучасному розумінні терміну "адміністративна відповідальність" це різновид юридичної відповідальності за вчинення проступку проти встановлених правил поведінки виражених у приписах законодавчих актів, які регулюють правовідносини у відповідній суспільно-економічній сфері (галузі).

В свою чергу, "адміністративним стягненням" це захід адміністративної відповідальності, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Тобто, поняття "адміністративна відповідальність" є ширшим за поняття "адміністративне стягнення", як міри відповідальності за вчинене правопорушення.

Вказана норма, передусім, застосовується з метою визначення правильної кваліфікації за вчинення відповідною особою в подальшому інших адміністративних правопорушень.

Колегія суддів наголошує про те, що наявність в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про притягнення особи до відповідальності, не виключає застосування положень ст. 39 КУпАП, позаяк Реєстр лише містить інформацію про осіб, які вчинили корупційне правопорушення без прив`язки до того, чи вони вважаються такими, що були піддані адміністративному стягненню.

Отже, наявність у Реєстрі відомостей про осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, є лише підтвердженням існування факту притягнення особи до такої відповідальності. При цьому, законом не передбачено можливості не включення таких відомостей та/або виключення з Реєстру інформації, у зв`язку з тим, що станом на момент внесення таких відомостей сплив строк, встановлений ст. 39 КУпАП після якого особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Цей реєстр допомагає підвищити відповідальність осіб, які займаються корупцією, а також сприяє запобіганню таким правопорушенням у майбутньому.

Відповідно п.3 Положення №166, Реєстр ведеться з метою:

1) забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення;

2) забезпечення в установленому порядку проведення спеціальної перевірки відомостей стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком;

3) аналізу відомостей про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, з метою визначення сфер державної політики та посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, з найбільш корупційними ризиками, а також формування та реалізації державної антикорупційної політики;

4) аналізу відомостей про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Натомість ст. 39 КУпАП регулює правовідносини, які виникають під час застосування КУпАП і слугує кваліфікуючою ознакою для застосування деяких статей КУпАП, які передбачають накладення стягнення за повторне вчинення правопорушення.

Водночас, нормами КУпАП не регулюється порядок формування та ведення Реєстру, що виключає можливість застосування ст. 39 КУпАП, як підстави вилучення відомостей про особу із Реєстру.

Діяльність Національного агентства, щодо ведення Реєстру полягає в офіційному фіксуванні відомостей про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, згідно із відповідним рішенням суду, і така дія є похідною від них.

Таким чином, підстави щодо вилучення з Реєстру відомостей є вичерпним, інших підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення чинне законодавство не передбачає.

Аналогічну правову позицію підтвердив Верховний Суд в ухвалі від 04 серпня 2024 року по справі №560/607/24, якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі з подібними обставинами.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим довід апелянта на те, що він не є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, оскільки це суперечить постанові Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року по справі №496/2679/21, яка набрала чинності, згідно з якою ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року його незаконно та помилково було прирівняно до суб`єкта декларування, відповідно пп."а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", є спростованими, оскільки за приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.