Справа № 160/7469/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 березня 2025 року Справа 160/7469/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів №305 від 01.11.2023р. та №96/нст від 05.04.2024р., -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_1 №305 від 01.11.2023р. та Наказ Військової частини НОМЕР_1 №96/нст від 05.04.2024р., яким призупинено військову службу та виключено із списків особового складу військової частини з 05 вересня 2023 року, відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, пунктів 144-1, 144-2, 144-3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 - солдата ОСОБА_1 , колишнього водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частин НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

За приписами ст.5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду (ч.3 ст.122 КАС України).

У силу норм ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року у справі №362/643/21 вказала, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної.

Тобто 08.06.2022 року Великою Палатою Верховного Суду запроваджено новий підхід до обчислення строку звернення до суду особами, що проходять військову службу і зроблено висновок, що військова служба є різновидом публічної служби.

Враховуючи вищенаведену правову позицію, слідує висновок, що вказана адміністративна справа, з огляду на предмет її спору, є справою щодо проходження позивачем публічної служби, тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду слід керуватися ч.5 ст.122 КАС України, якою передбачено місячний строк звернення до суду та обчислювати такий строк з моменту, коли позивач дізнався або мав дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічного підходу дотримується Верховний Суд в постанові від 14.11.2024 року у справі №160/33822/23.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначено, що згідно ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Згідно з ч. 1 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру. Військова служба є різновидом публічної служби. Вказано, що у спірних правовідносинах 01.11.2023р. - дата видання оскаржуваного наказу; 02.11.2023 - 01.12.2023р. - місячний строк для звернення до суду з позовом; 05.04.2024р. - дата внесення змін до оскаржуваного наказу; 06.04.2024 - 05.05.2024р. - місячний строк для звернення до суду з позовом; 10.02.2025 - дата надсилання запиту до В/ч НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міноборони; 26.02.2025 - дата, вказана у відповіді на запит у листі В/ч НОМЕР_1 ; 28.02.2025 позивач отримав відповідь на запит від В/ч НОМЕР_1 . Зазначив, що 01.03.2025 - 31.03.2025 - строк для звернення до суду з позовом та заявою щодо поновлення строку. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати поважними причину пропуску строку та поновити строк звернення до суду з цим позовом, оскільки він пропущений з поважних причин, позаяк позивач вчиняв активні дії щодо отримання оскаржуваного наказу, і лише 28.02.2025р. позивач фактично отримав копію оскаржуваного наказу і в межах розумного строку звернувся до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує наказ відповідача №305 від 01.11.2023 року та наказ №96/нст від 05.04.2024 року, втім до суду з даним позовом звернувся лише 11.03.2025 року, тобто зі значним пропуском місячного строку.

Разом з цим, жодних обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем у позовній заяві не наведено, а судом з матеріалів позовної заяви не встановлено.

Щодо посилань позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 28.02.2025 року, після отримання відповіді на адвокатський запит, то такі, на думку суду, є безпідставними, адже згідно усталеної практики Верховного Суду отримання такої відповіді не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду у разі, якщо б він без зволікань та протягом розумного строку не вчиняв активних дій щодо отримання відповідної інформації, тощо.

Крім того, суд враховує, що позивач не був позбавлений права звернутися до відповідача з відповідним запитом раніше.

Реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 з 2023 року не проявив належної зацікавленості щодо вирішення питання про перебування на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 року по справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Однак, позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, а відтак клопотання позивача про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви слід надати суду заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник