Справа № 580/9748/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9748/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області; Уманський міськрайонний суд Черкаської області; Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

02.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення начальника відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №83 від 01.10.2024, винесене за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 24.09.2024, визначивши щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 76305 гривень 60 копійок, починаючи з 01.01.2024 - з дня виникнення права на відповідний перерахунок, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.09.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи із нової довідки, виданої 23.09.2024 № 04-2367/24 Державною судовою адміністрацією України в Черкаській області на виконання судового рішення у справі № 580/1435/24, яка не була належним чином розглянута, довідка не була прийнята до уваги для здійснення перерахунку, та Пенсійним фондом України в Закарпатській області прийнято протиправне рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Уманський міськрайонний суд Черкаської області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення про відмову у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того: «як встановлено судом, позивач з відповідною довідкою про суддівську винагороду, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання до відповідача не звертався, доказів виготовлення відповідним судом або територіальним органом Державної судової адміністрації України довідки з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб із застосуванням суми 3028 грн для розрахунку винагороди з 01.01.2024 працюючим суддям Уманського міськрайонного суду Черкаської області, встановленого на 1 січня 2024 року Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік», не надав».

Тобто, суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог через те, що дійшов висновку, що позивач не подавав до пенсійного органу нову довідку Державної судової адміністрації України в Черкаській області від 23.09.2024 № 04-2367/24 для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій наголосив на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати судове рішення, і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Крім того, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

10.02.2025 справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 слухання справи призначено у відкрите судове засідання на 12.03.2025.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголосив, що діяв в межах та у спосіб визначений законодавством, та погодився з висновками суду першої інстанції.

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало клопотання про прийняття до уваги судової практики, висловлену Верховним Судом у справі № 620/1515/24.

У судове засідання сторони та учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Позивач є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 (справа № 580/1435/24), залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області, та визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX у розмірі 3 028 грн.; та зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX у розмірі 3 028 грн.

Приймаючи таке рішення, суд першої та апеляційної інстанції погодився з доводами позивача, що відповідач всупереч законодавству відмовив у видачі довідки про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2024, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3 028,00 грн.

Вказане рішення у справі № 580/1435/24 набрало законної сили.

Державна судова адміністрація України у Черкаській області 23.09.2024 видала позивачу нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 04-23/67/24 (а.с.8).

Вказана довідка містить посилання, що видана на виконання судового рішення у справі № 580/1435/24.

24.09.2024 позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.9).

Зазначена заява ОСОБА_1 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та прийнято Рішення про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці № 83 від 01.10.2024 (ас.10).

Згідно змісту цього Рішення відповідача, предметом розгляду була заява ОСОБА_1 від 24.09.2024 № 5738 про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.

В цьому, в спірному Рішенні, відповідач зазначає наступне, що ОСОБА_1 до своєї заяви від 23.09.2024 долучив довідку № 04-23/67/24 від 23.09.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, яка була видана на підставі судового рішення у справі № 580/1435/24, проте, враховуючи чинне законодавство, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача (а.с.10 зворотній бік).

У спірному рішення відповідач вказує, що «оскільки з 01.01.2024 року у суддів, які працюють на відповідних посадах, базовий розмір прожиткового мінімуму, з якого визначається посадові суддівські винагороди не змінювався і залишився на рівні 2102грн., підстав для перерахунку пенсії згідно ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402, не має».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини підтверджені належними достатніми та допустимими доказами.

Проте, суд першої інстанції не правильно встановив обставини, зазначивши, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не подавав відповідачу нову довідку № 04-23/67/24 від 23.09.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, видану Державною судовою адміністрацією України у Черкаській області на виконання судового рішення у справі 580/1435/24.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

В силу статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI).

Стаття 135 цього Закону визначає, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (ч.1).

Згідно ч. 2 цієї ж статті, суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч.3 цієї статті, базовий розмір посадового окладу судді становить судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (п.1).

Відповідно до частини 2 статті 142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з вимогами частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується.

Частиною 4 цієї статті визначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною 5 статті 142 Закону № 1402-VIII передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Зазначене зафіксовано у Положенні Пенсійного фонду України, затверджене постановою КМУ від 23 липня 2014 р. № 280.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (надалі - Порядок № 3-1).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 розділу І, пункту 2 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 3-1 заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку.

До заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді.

Не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Висновки.

Слід наголосити, що Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 затверджено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Таким чином, Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 року №2-р/2020 вказав на те, що застосування різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів суперечить положенням частини першої статті 126 Конституції України.

Так, суддівська винагорода працюючого судді відповідно до вказаних вище норм визначається виходячи із посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, що визначено нормою Закону №1402-VIII.

Як було встановлено у судовому рішення у справі № 580/1435/24, посадовий оклад має бути встановлений виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн. станом на 01.012024.

На виконання цього судового рішення Державною судовою адміністрацією України у Черкаській області позивачу була видана довідка від 23.09.2024 № 04-23/67/24.

Правильність оформлення чи складання цієї довідки Державною судовою адміністрацією України у Черкаській області довідки від 23.09.2024 № 04-23/67/24 не є предметом оскарження у цій справі.

Такий спір був розглянутий у судовій справі № 580/1435/24, де рішення суду набрало законної сили.

Отже, вказане судове рішення набрало законної сили і підлягає виконанню усіма установами та організаціями, в тому числі і відповідачем, як то передбачено статтею 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Проте, матеріалами справи підтверджено, що позивач подав 23.09.2024 пенсійному органу нову довідку Державної судової адміністрації України у Черкаській області довідки від 23.09.2024 № 04-23/67/24 та подав заяву про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, як то передбачено Порядком № 3-1.

Факт подачі позивачем до пенсійного органу довідки від 23.09.2024 № 04-23/67/24 підтверджено змістом спірного рішення відповідача про відмову у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, яке він прийняв за наслідками поданої позивачем заяви про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки.

Тобто, позивач подав необхідний документ для вчинення відповідачем перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, як то передбачено Порядком № 3-1.

Проте, суд першої інстанції вказану обставину залишив поза уваги, тобто неправильно встановив обставини у справі, що в свою чергу є підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції.

Посилання третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на прийняття до уваги судової практики, висловленої Верховним Судом у справі № 620/1515/24, не заслуговують уваги, оскільки у вказаній справі рішення суду приймалося за інших обставин, тому що у наведеній справі суддя у відставці не подавав до пенсійного органу нову довідку для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тому й не було встановлено протиправної бездіяльності.

У цій справі суд апеляційної інстанції встановив інші обставини, зокрема, що позивач звернувся до відповідача з новою довідкою про суддівську винагороду, видану на виконання судового рішення, яка була належним чином оформлена і подана пенсійному органу з відповідною заявою про перерахунок, як то передбачено Порядком № 3-1.

Крім того, щодо самого змісту спірного рішення слід наголосити наступне.

Так, спірне рішення, зокрема Рішення начальника відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №83 від 01.10.2024 було винесене за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 23.09.2024 № 04-23/67/24, яка була видана на виконання судового рішення у справі № 580/1435/24, що набрало законної сили.

Згідно висновків цього рішення статтею 7 Закону № 3460-ІХ суддівська винагорода має обраховуватися виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн. встановленого на 1 січня 2024 року, а не з 2102,00 грн., тобто прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що довічне грошове утримання судді у відставці призначається у розмірі, обчисленому виходячи з суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці, що видана судом, з якого суддя вийшов у відставку і з урахування стажу роботи на посаді судді.

Рішенням суду у справі № 580/1435/24 було зобов`язано третю Державну судову адміністрацію у Черкаській області видати іншу довідку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Отже, спірне рішення є протиправним, оскільки ця довідка видана на виконання судового рішення, і правильність складових цієї довідки (складові довідки) підтверджено судовим рішенням.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, довідка, подана позивачем відповідачу, видана з дотриманням частин 2,3 та 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, а саме те, що суддівська винагорода виплачується судді і складається з посадового окладу та інших доплат, і базовий розмір посадового окладу судді обраховуються виходячи для суддів місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, зокрема на 2024 рік - це 3028 грн.

Таким чином, аналізуючи наведені норми права та повноваження пенсійного органу, слід зробити висновок, що відповідач прийняв протиправне рішення, яке підлягає скасуванню, оскільки Порядок № 3-1, на який послався відповідач, встановлює процедуру вчинення порядку (послідовності) перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, саме право на такий перерахунок встановлюється лише Законом України «Про судоустрій і статус судді», тому у пенсійного органу не було підстав для відмови у прийнятті довідки для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки правильність її оформлення та складові цієї довідки встановлені судовим рішенням.

Слід наголосити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність спірного рішення, через що доводи позивача заслуговують уваги, оскільки спростовують вищенаведений судом першої інстанції висновок про необґрунтованість позовних вимог.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на вищевикладене.

Крім того, з урахуванням положень КАС України є доцільним для захисту порушених прав позивачки зобов`язати відповідача здійснити певні дії - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 24.09.2024, визначивши щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 76305 гривень 60 копійок, починаючи з 01.01.2024 - з дня виникнення права на відповідний перерахунок, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Такий спосіб захисту порушеного права є належним способом, оскільки Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Також в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є помилковим, наведені апелянтом аргументи заслуговують уваги.

Отже, на підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн (квитанція від 02.10.2024), а за подання апеляційної скарги - 1453,44 грн (квитанція від 31.12.2024), що разом складає 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп, що підлягає відшкодуванню з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким було прийнято спірне рішення.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області; Уманський міськрайонний суд Черкаської області; Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним рішення начальника відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №83 від 01.10.2024, винесене за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 24.09.2024 та довідки Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 23.09.2024 № 04-23/67/24, визначивши щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 76305 гривень 60 копійок, що становить 56 % від суддівської винагороди працюючого судді, починаючи з 01.01.2024 - з дня виникнення права на відповідний перерахунок, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) - судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги по справі № 580/9748/24, що складає 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова О.В. Епель

В.В. Файдюк