Справа № 301/479/25
Суддя: Бобик О. І.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/479/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Кравчун Дмитро Вікторович до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: Пуделко Микола Мар`янович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: Пуделко Микола Мар`янович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4130103 від 22.02.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що постановою серії ЕНА №4130103 від 22.02.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за те, що на думку поліцейського водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив обгін ближче за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Вважає, що винесена постанова є незаконною, і такою, що підлягає скасуванню.

Так, 22.02.2025 поліцейський Пуделко М.М. безпідставно звинуватив ОСОБА_1 у порушенні ПДР. Не погодившись із зазначеними звинуваченнями позивач попросив поліцейського надати докази вчинення адміністративного правопорушення, на що останній зазначив, що докази відсутні. Жодних постанов на місці вчинення ані поштою ОСОБА_1 не отримував. 25.02.2025 року самостійно у відділенні поліції отримав копію оскаржуваної постанови.

Звертає увагу на формальність та неповноту розгляду даної адміністративної справи, що відбувалася на місці вчинення правопорушення.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відзив на позов відповідачем не подавався. Копію позовної заяви разом з додатками відповідач ГУНП у Львівській області отримав через систему електронний суд, що підтверджується квитанцією №2787648, долученою позивачем до позовної заяви, яка сформована через систему «Електронний суд» (а.с. 51-52).

Згідно ч.6 ст.162 КАС України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №4130103 від 22.02.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 22.02.2025 о 18 год 07 хв на дорозі М-06 590 км, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLE 450D номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с. 18).

Згідно із частиною 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 2ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно дост.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДРУкраїни.

Відповідно до підпункту 9 частини 1статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА №4130103 від 22.02.2025 в графі «до постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обґрунтування винесеної постанови. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив обгін ближче за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його службова або посадова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП у Львівській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплачений позивачем при поданні позову.

Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

На підтвердження надання позивачу правничої правової допомоги до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5 від 29.03.2022, згідно з яким адвокат Кравчун Д.В. має право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання (правничої) правової допомоги позивачу адвокатом Кравчун Д.В., на підставі укладеного договору про надання правової допомоги б/н від 25.02.2025, договір про надання правової допомоги б/н від 25.02.2025, акт узгодження суми гонорару та порядку здійснення розрахунків до договору про надання правової допомоги від 25.02.2025.

Проте, суд вважає, що позивачем не доведено належним чином факту понесення ним витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано доказу на підтвердження отримання адвокатом Кравчун Д.В. від позивача ОСОБА_1 гонорару (винагороди) за надання правової допомоги у сумі 5000,00 грн, адже відповідно до п. 4 договору про надання правової допомоги б/н від 25.02.2025 та акту узгодження суми гонорару та порядку здійснення розрахунків за надання правової допомоги оплата гонорару адвоката здійснюється передоплатою на розрахунковий або картковий рахунок адвоката.

За таких обставин вимога позивача про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Кравчун Дмитро Вікторович до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: Пуделко Микола Мар`янович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4130103 від 22.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.03.2025.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик