Справа № 751/1324/25
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/1324/25

Номер провадження2-а/751/65/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача Колесник Сергій Миколайович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №12 від 10.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, просив визнати поважними та поновити строк звернення до суду з даним позовом (а.с.1-4).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.01.2025 рухаючись на своєму автомобілі він був зупинений співробітниками поліції. Під час спілкування йому повідомлено, що він перебуває в розшуку, проведено його затримання й доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Там він був повідомлений про необхідність невідкладно пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Оскільки на той час у нього не було медичної карти та інших медичних документів він попросив перенести проходження медичного огляду на іншу дату. Проте, він утримувався на території ІНФОРМАЦІЯ_4 до ранку 06.01.2025. На наступний день 06.01.2025 близько 08 год 30 хв його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він і утримувався до 07.01.2025 до 20 год 32 хв. Вже 31.01.2025 він отримав постанову №12 від 10.01.2025 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Зазначив, що не погоджується із вказаною постановою, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення, адже о 15 год 30 хв його не було на території ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно він не міг відмовитись від проходження медичного огляду. Крім того, наразі жоден із діючих нормативно-правових актів не зобов`язує військовозобов`язаних громадян в будь-який момент мати при собі та пред`являти на вимогу медичну картку амбулаторного хворого та виписку із медичної документації, а тому при проходженні ВЛК він зобов`язаний був надати комісії медичну картку амбулаторного хворого та виписки з медичної документації.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10.02.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 26.02.2025 розгляд справи відкладено для витребування доказів.

У встановлений строк відповідач направив відзив (а.с.42-44), відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивач 05.01.2025 відмовився проходити ВЛК для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУАП. Відмовився від ВЛК, тому що у нього виникла необхідність надання додаткових медичних документів, що вказують на об`єктивний стан здоров`я. Проте, позивач був доставлений до ОМЦ для проходження ВЛК не просто так, а тому що він перебуває у розшуку, оскільки не прибув за викликом до ТЦК та СП. Під час перебування ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

07.01.2025 йому виписана та вручена повістка про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 10.01.2025, але він так і не з`явився. Також зазначив, що в постанові №12 від 10.01.2025 допущена технічна описка: замість 19 год 30 хв помилково вказано 15 год 30 хв, тому це не може бути підставою для скасування постанови.

Позивачем до розгляду справи по суті подано додаткові пояснення (а.с.58--61), де представник позивача зазначив, що направлення №867 від 05.01.2025 не відповідає формі, встановленій додатком 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, в редакції чинній на 05.01.2025, оскільки в направленні не вказано номер телефону та адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_6 , не зазначено імені особи, яка його підписала. Оскільки доказів вручення позивачу направлення № 867 від 05.01.2025, доказів реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень на ВЛК відповідачем не надано, у діях позивача не вбачається складу адміністративного правопорушення.

Представником відповідача подано письмові заперечення (а.с.64-66) де вказано, що з копії журналу вбачається, що направлення позивача на ВЛК зареєстровано 05.01.2025, порядковий номер в Журналі 303. При цьому позивач відмовився розписуватися в журналі, про що зроблено відповідна відмітка. Отже відсутність підпису позивача в направленні та в журналі є доказами його відмови від проходження ВЛК.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_1 26.11.2024 направив ОСОБА_1 повістку №1429057, в якій зазначив, що 06.12.2024 о 09 год 00 хв йому потрібно з`явитися для уточнення даних (а.с.48).

05.01.2025 ОСОБА_1 було затримано та доставлено у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується протоколом АА №036984 (а.с.38зв-39).

Перебуваючи в адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 05.01.2025 о 19.30 год ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності для проходження військової служби, чим порушив абзац 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У зв`язку з чим 05.01.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол №12 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. (а.с.49зв-50). Одночасно повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 10.01.2025 об 11 год 00 хв.

Вказаний протокол та повістку №ПО/8 ОСОБА_1 відмовився підписувати, але надав письмові пояснення (а.с.51), що також підтверджується витягом із журналу протоколів про адміністративні правопорушення та журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію (а.с.71,72).

10.01.2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 складено постанову №12 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність ч.3 ст.210-1 КУпАП, наклав штраф у розмірі 17 000 грн (а.с.15).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 05.01.2025 о 15 год 30 хв, відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 (направлення №867 від 05.01.2025).

При цьому відповідно повідомлення відповідача, у оскаржуваній постанові помилково зазначено час відмови 15.30 год замість 19.30 год (а.с.85).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 затверджено (далі - Положення № 154)

Нормами пп. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення № 154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Нормами абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п.1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

При цьому, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та подальшої мобілізації громадян України, серед іншого встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Пунктом 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Із протоколу №12 вбачається, що 05.01.2025 о 19.30 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності для проходження військової служби.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним відмовився від проходження медичного огляду в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Посилання позивача на відсутність складу адміністративного правопорушення через те, що відсутні докази вручення йому направлення №867 від 05.01.2025, є безпідставними, оскільки із журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію вбачається, що 05.01.2025 ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на ВЛК (а.с.72 зв).

Крім того, посилання представника позивача про те, що протокол складено не уповноваженою особою, суд вважає надуманими, адже згідно наказу №243 від 30.08.2024 солдат ОСОБА_4 є посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідальним за складання та зберігання протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.73зв).

Також та обставина, що у постанові №12 від 10.01.2025 помилково вказано час (15 год 30 хв), коли ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду не може слугувати підставою для скасування цієї постанови, не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Той факт, що ця подія відбувалась о 19 год 30 хв підтверджується протоколом №12 від 05.01.2025.

При цьому, сторона відповідача не позбавлена можливості виправити описку у оскаржуваній постанові.

За таких підстав, постанова №12 від 10.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 у межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови серії №12 від 10.01.2025 про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

За вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 березня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

Суддя Н. В. Маслюк