Справа № 560/3403/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3403/25
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови ВП№73001782 від 17.02.2025 про накладення штрафу 5100 грн. Позивач вважає, що вимоги виконавчого документа та рішення суду у справі №560/9905/22 були ним виконані у повному обсязі, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України.

Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві позов не визнає, покликається на правомірність постанови державного виконавця. Зазначає, що оскільки виконавцем встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин, орган ДВС мав право накласти штраф. З огляду на це, у позові просить відмовити.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені.

Зважаючи на неявку представників в судове засідання, враховуючи достатність матеріалів для вирішення справи, суд вважає можливим розглядати справу у письмовому провадженні на підставі наявних доказів без аудіозапису судового засідання.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ). Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відповідальність за невиконання судового рішення настає виключно за умови, що судове рішення не виконане без наявності поважних причин і у строк, встановлений державним виконавцем. Даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладений штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, необхідно з`ясувати у чому полягає причина невиконання рішення у відведений на це строк. Це означає, що сам факт невиконання рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин такого невиконання, не може вважатись достатньою підставою для відповідальності боржника відповідно до норми Закону України "Про виконавче провадження". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 640/9234/19.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№73001782 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 02.10.2023 у справі №560/9905/22, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо проведеної виплати.

10.10.2023 державним виконавцем відкрите зазначене виконавче провадження ВП№73001782, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Пенсійний орган листом №2200-0802-8/109524 від 02.12.2024 повідомив, що на виконання рішення суду Головним управлінням ОСОБА_1 нараховано недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо проведеної виплати. Сума доплати на виконання рішення становить 11566 грн. Також зазначається про те, що протягом поточного та попередніх років ним проводились виплати коштів за відповідними бюджетними програмами в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами за перерахунками, вчиненими у попередні роки. З огляду на це, вказана у розрахунку сума коштів буде виплачена стягувачу у подальшому за умови виділення фінансування відповідної цільової програми.

25.11.2024 державним виконавцем скеровано пенсійному органу вимогу №18590 про виконання рішення суду у порядку та у спосіб, що визначені виконавчим документом. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що на виконання рішення суду Головним управлінням нараховано стягувачеві недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо проведеної виплати, проте вказана у розрахунку сума коштів буде виплачена за умови виділення фінансування на ці цілі.

17.02.2025 державним виконавцем складений акт, яким встановлено, що рішення суду боржником не виконане, оскільки не проведено виплату заборгованості в розмірі 11566 грн. З огляду на це, державний виконавець встановив, що рішення суду не виконане у спосіб та у порядку, визначених виконавчим документом.

17.02.2025 державним виконавцем прийнята спірна постанова ВП№73001782 про накладення штрафу 5100 грн.

Оцінюючи обґрунтованість спірної постанови, суд виходить з того, що вказані позивачем обставини не підтверджені будь-якими належними доказами ані органу ДВС ані суду. Так, і у матеріалах виконавчого провадження і у справі немає належних доказів того, що позивач станом на час часткового виконання рішення суду не мав відповідних призначень/коштів на погашення заборгованості перед стягувачем, у тому числі але не виключно, будь-які кошториси, виписки органу казначейської служби про залишки коштів на рахунках тощо, з яких би вбачалась дійсна неможливість виплати коштів у поточному періоді.

Відтак, доводи пенсійного органу про те, що виплата не була і не могла бути проведена через об`єктивні причини, є недоведеними.

З огляду на це, суд не має підстав погодитись з тим, що рішення суду було виконане боржником у повному обсязі і у спосіб та порядку, що визначені виконавчим документом. Отже, суд приходить до висновку, що належних доказів того, що рішення/виконавчий лист не було виконано у повному обсязі через наявність певних поважних причин, пенсійний орган не надав.

З огляду на це, державний виконавець під час перевірки стану виконання правомірно встановив, що рішення суду не було виконане у повному обсязі і поважні причини такого невиконання встановлені не були, що давало обґрунтовані підстави для накладення штрафу.

Враховуючи вказане суд вважає, що у діях та постанові державного виконавця відсутні ознаки протиправності або виходу за межі повноважень, відтак позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 березня 2025 року 15:50

Позивач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя І.С. Козачок