Справа № 160/26544/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 03.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі відповідач 2), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 07 серпня 2024 року вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах за Cписком №2. Позивач послалася на те, що набуття нею права на призначення згаданої пенсії підтверджується рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020, яким зміни до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом №213-VІІІ, були визнані неконституційними. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недостатністю пільгового стажу. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
04.10.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
29.10.2024 через підсистему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує. Посилається на те, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, оскільки на дату звернення за призначенням пенсії вона не досягла віку, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в неї не було достатньо пільгового стажу. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
05.11.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивача підтримує повністю заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити. Вказує на те, що індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 2001 року по 2009 рік, з 2010 року по 2024 рік за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗП3013Б1». Позивач зазначає, що довідка форми ОК-5 є належним джерелом відомостей про пільговий стаж особи в спірних правовідносинах. Відтак, у відповідач 1 протиправно відмовив у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності до пільгового стажу позивача. Зазначені протиправні дії стали причиною недостатності пільгового стажу позивача, чим відповідач 1 обґрунтував прийняття оскаржуваного рішення.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України не перебуває, пенсію не отримує.
07.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку №2.
Надіючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «б» частини 1статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону №1788-XII) в чинній редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV.
Тому відмова пенсійного органу в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, з посиланням на недосягнення нею пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, є протиправною.
Щодо стажу робота на пільгових умовах за Списком №2.
Як вже було зазначено судом, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Статею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) та п.3 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Надана суду копія трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.08.1987 містить всі необхідні записи щодо роботи позивача у спірні періоди, зокрема з 05.07.2001 до 02.08.2021 позивач працювала у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровській металургійний комбінат» машиністом конвеєру 3 разряду, посада якої атестована належним чином, про що міститься запис у трудовій книжці позивача, а також в період з 03.08.2021 до 30.07.2024 позивач працювала на посаді оператора завантаження конвертера 4 розряду у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ». Дана посада також відноситься до пільгових посад за Списком №2, і є атестованою.
Зазначені у трудовій книжці дані позивач підтвердила наданими до територіального органу Пенсійного фонду України архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 08.07.2024 №Є-21/2-09/1002, від 08.07.2024 №Є-21/2-09/1002/1.
Відповідно до довідки ПАТ «Камет-Сталь» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.08.2024 №143-742 позивачем підтверджено пільговий стаж роботи у ПАТ «Камет-Сталь» за Списком №2 в період з 03.08.2021 до 30.07.2024.
Також, індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 2001 року по 2009 рік, з 2010 року по 2024 рік за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗП3013Б1».
Відповідно до Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску органам Пенсійного фонду України код підстави для обліку спецстажу «ЗП3013Б1» проставлявся тим працівникам, які зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відтак, довідка форми ОК-5 є належним джерелом відомостей про пільговий стаж ОСОБА_1 в спірних правовідносинах.
Суд звертає увагу, що Довідка з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОК-5 містить інформацію, про те, що стаж позивача у період з 2001 року по 2024 рік повинен обраховуватися як пільговий за Списком №2, підтвердженням чому є код підстави для обліку спецстажу «ЗП3013Б1» довідці форми ОК-5.
Відтак, суд доходить висновку, що спірний період трудової діяльності позивача з 05.07.2001 до 02.08.2021, а також з 03.08.2021 до 30.07.2024 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що під час ухвалення рішення від 14.08.2024 про відмову в призначенні позивачу пільгової пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем 1 не здійснена належна оцінка наданих позивачем документів та в оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів трудової діяльності позивача з 05.07.2001 до 02.08.2021, а також з 03.08.2021 до 30.07.2024, а тому вказане рішення від 14.08.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
З метою захисту прав позивача суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати позивачу до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період трудової діяльності позивача з 05.07.2001 до 02.08.2021, а також з 03.08.2021 до 30.07.2024.
З урахуванням незарахованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області періодів трудової діяльності позивача з 05.07.2001 до 02.08.2021, а також з 03.08.2021 до 30.07.2024, пільговий стаж позивача буде становити понад 20 років (з необхідних 10 років), що є достатнім для призначення пільгової пенсії за віком.
Крім того, з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач 1 не оспорює наявність у позивача достатнього страхового стажу.
Відтак, позивач на момент звернення до територіального органу пенсійного фонду України за призначенням пенсії в серпні 2024 року набув права на призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що пенсія позивачу підлягає призначенню з 07.08.2024, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди трудової діяльності та призначити пенсію за віком на пільгових умова за Списком №2.
Суд звертає увагу, що належним відповідачем у справі в цій частині позовних вимог є Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, а не Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, з огляду на таке.
Аналіз положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо призначення позивачу пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області має здійснити зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та здійснити призначення пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішень, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Щодо посилання позивача у своїх позовних вимогах на необхідність зазначення в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020, суд зазначає наступне.
Суд акцентує увагу, що посилання на рішення Конституційного суду України було викладено судом в мотивувальній частині рішення.
В свою чергу, суд звертає увагу, що у Висновку №11 від 18.12.2008 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:
«усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх. Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують».
Отже, з огляду на висновки Консультативної ради європейських суддів, суд не вбачає підстав повторно зазначити у резолютивній частині посилання на рішення Конституційного суду України, оскільки про це вже зазначено в мотивувальній частині рішення, у зв`язку з чим дана позовна вимога позивача задоволенню не підлягає.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 05.07.2001 до 02.08.2021 та з 03.08.2021 до 30.07.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон