Справа № 739/318/25
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/318/25
Провадження № 2-а/739/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Костюченка В.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справах,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника Костюченка В.К., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення на нього адміністративних стягнень серії ЕНА №4047906 від 10 лютого 2025 року та серії ЕНА №4052079 від 11 лютого 2025 року і закриття справ за відсутністю події та складу правопорушень.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаними постановами 10 та 11 лютого 2025 року його було притягнуто до відповідальності за частиною другою статті 140 КУпАП за те, що в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області по вул. Шевченка, 21 він здійснив розміщення пересувного об`єкту торгівлі у невстановленому місці без погодження уповноваженого органу Національної поліції, чим порушив ДСТУ 3587 2022, статтю 52-1 Закону України «Про дорожній рух» та пункт 32.1 ПДР України порушення вимог законодавства по розміщенню в смугах автомобільних доріг кіосків. Даними постановами на нього було накладено два штрафи по 340 грн. кожен. Ці постанови він вважає незаконними, оскільки ДСТУ 3587 2022 взагалі не містить норм, які б встановлювали обов`язки щось погоджувати, а положення статті 52-1 Закону України «Про дорожній рух» визначають повноваження Міністерства внутрішніх справ України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому незрозуміло яким чином відповідну норму міг порушити позивач. Стосовно пункту 32.1 ПДР України, то підпунктом «а» передбачено повноваження підрозділів Національної поліції України узгоджувати розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг на їх штучних споруд кіосків. Водночас, об`єкт торгівлі позивача був розміщений на приватній земельній ділянці, а не в смузі відведення дороги або в межах червоних ліній вулиці. У зв`язку з цим позивач зазначає, що в його діях відсутнє порушення пункту 32.1 ПДР України та відповідно відсутні правопорушення, передбачені частиною другою статті 140 КУпАП в цілому.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити повністю з підстав, вказаних у позові, представник позивача пояснив, що пересувний об`єкт торгівлі 10 та 11 лютого 2025 року був розміщений позивачем на приватній території по вул. Шевченка, 21 в м. Новгороді-Сіверському на підставі укладеного з її власником договору оренди земельної ділянки та жодного порушення законодавства, про яке вказано в оскаржуваних постановах, позивач не допускав. Відповідно оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасування, а справи про вчинення правопорушень, передбачених статтею 140-2 КУпАП закриттю.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області та у судове засідання тричі не з`явився, хоча про час та місце судових розглядів повідомлявся належним чином, заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі не подав.

Заяви та клопотання учасників справи

Учасники справи заяв та клопотань до суду не подали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позову ОСОБА_1 залишено без руху та ви значено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

04 та 11 березня 2025 року судом відкладався розгляд справи у зв`язку з неявкою представника відповідача, про що належним чином було повідомлено останнього.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, інспектором Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області Заріцьким О.А. 10 лютого 2025 року о 16 год. 54 хв. було складено оскаржувану постанову серії ЕНА №4047906, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 7).

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 10 лютого 2025 року о 16 год. 33 хв. на вул. Шевченка, 21 в м. Новгороді-Сіверському здійснив розміщення пересувного об`єкту торгівлі у невстановленому місці, без погодження уповноваженого органу Національної поліції, чим порушив ДСТУ 3587 2022, статтю 52-1 Закону України «Про дорожній рух» та пункт 32.1 ПДР України порушення здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху ТЗ загального користування.

Також 11 лютого 2025 року інспектором Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області Бугримом Р. Ю. о 12 год. 05 хв. було складено оскаржувану постанову серії ЕНА №4052079, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 8).

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 11 лютого 2025 року об 11 год. 52 хв. на вул. Шевченка, 21 в м. Новгороді-Сіверському здійснив розміщення пересувного об`єкту торгівлі у невстановленому місці, без погодження уповноваженого органу Національної поліції, чим порушив ДСТУ 3587 2022, статтю 52-1 Закону України «Про дорожній рух» та пункт 32.1.а ПДР України порушення вимог законодавства по розміщенню в смугах відведення автомобільних доріг кіосків.

Частиною другою статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Зі змісту наведеного вище положення законодавства вбачається, що частиною другою статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції лише у випадку:

- встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах;

- розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу;

- здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Як вбачається, ОСОБА_1 жодного діяння з вказаного вище переліку не вчиняв, оскільки рекламоносіїв та технічних засобів організації дорожнього руху не розміщував, будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах не виконував, проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу не розробляв, пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування не здійснював.

ДСТУ 3587:2022, на порушення положень якого міститься посилання в оскаржуваних постановах, визначає національний стандарт «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану» та не містить жодних норм зобов`язального характеру.

Положеннями статті 52-1 Закону України «Про дорожній рух», на порушення положень якої міститься посилання в оскаржуваних постановах, лише передбачено повноваження Міністерства внутрішніх справ України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких належать:

- участь у формуванні та реалізації в межах своїх повноважень державної політики щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, підготовки проектів законів та інших нормативно-правових актів, у тому числі правил, норм, державних і регіональних програм щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та його учасників;

- здійснення у випадках, передбачених законом, державної реєстрації та обліку транспортних засобів, приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами і видача відповідних документів;

- погодження конструкцій транспортних засобів у частині дотримання вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- ведення автоматизованого обліку, накопичення, оброблення та використання відомостей про транспортні засоби, що підлягають державній і відомчій реєстрації, та про їхніх власників;

- здійснення у випадках, передбачених законом, контролю за внесенням обов`язкових платежів власниками транспортних засобів;

- забезпечення організації та здійснення контролю за підготовкою, перепідготовкою та підвищенням кваліфікації водіїв транспортних засобів, обліком суб`єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, що провадять таку діяльність, а також за прийманням іспитів з перевірки знань правил перевезення небезпечних вантажів автомобільним транспортом та видачею відповідних свідоцтв установленого зразка;

- ведення обліку підприємств-виробників, суб`єктів господарювання, що здійснюють торгівлю транспортними засобами, видача їм у встановленому порядку номерних знаків для разових поїздок;

- ведення реєстру суб`єктів здійснення обов`язкового технічного контролю та державного контролю за додержанням такими суб`єктами вимог законодавства у цій сфері;

- ведення Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, надання доступу до ресурсів цього реєстру щодо порушень правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксованих в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), посадовим особам, уповноваженим розглядати справи за такі правопорушення;

- формування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів на підставі інформації про результати перевірки технічного стану транспортного засобу, що надається суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю.

Жодне з наведених вище положень статті 52-1 Закону України «Про дорожній рух» не передбачає обов`язку погодження з органами Національної поліції України розміщення пересувних об`єктів торгівлі у відповідних місцях.

Отже, в оскаржуваних постановах містяться безпідставні посилання на порушення позивачем положень ДСТУ 3587:2022 та статті 52-1 Закону України «Про дорожній рух».

Також в оскаржуваній постанові серії ЕНА №4047906 від 10 лютого 2025 року вказано на порушення позивачем пункт 32.1 ПДР України, а саме порушення здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху ТЗ загального користування.

Водночас, зі зміст оскаржуваної постанови серії ЕНА №4047906 вбачається, що позивач пасажирських перевезень взагалі не здійснював і таке діяння не ставиться йому в провину.

При цьому пунктом 32.1 ПДР України передбачено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА №4052079 від 11 лютого 2025 року міститься посилання на порушення позивачем підпункту «а» пункту 32.1 ПДР України в частині порушення вимог законодавства по розміщенню в смугах відведення автомобільних доріг кіосків.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом положень підпункту «а» пункту 32.1 ПДР України погодженню з уповноваженими підрозділами Національної поліції підлягає розміщенні кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів має здійснюватися лише у разі розміщення вказаних об`єктів в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

З досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що позивач 10 та 11 лютого 2025 року дійсно розміщував пересувний об`єкт торгівлі на земельній ділянці :00:002:0013, що розташована за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 21а та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11-12).

При цьому сам позивач зареєстрований як ФОП з 17 вересня 2024 року та має право на здійснення діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування, роздрібної торгівлі з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (а.с. 9-10).

Саме розміщення пересувного об`єкту торгівлі було здійснено позивачем на вказаній вище земельній ділянці, що перебуває у приватній власності, на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 лютого 2025 року (а.с. 32-34).

З досліджених судом фотознімків з місця розташування позивачем пересувного об`єкта торгівлі вбачається, що останній був повністю розташований в межах вказаної вище земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поза межами смуг відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, про що вказано в оскаржуваній постанові серії ЕНА №4052079(а.с. 5-6, 35, 37).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що позивач 10 та 11 лютого 2025 року не вчиняв жодного діяння, за вчинення якого передбачено відповідальність за частиною другою статті 140 КУпАП, що у свою чергу свідчить про відсутність події вказаних правопорушень в цілому.

Пунктом 3 частини першої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 247 КУпАП передбачено, серед іншого, можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи встановлену в ході судового розгляду відсутність події правопорушень, передбачених частиною другою статті 140 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4047906 від 10 лютого 2025 року та серії ЕНА №4052079 від 11 лютого 2025 року, якими позивача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною другою статті 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафів, в розмірі 340 грн. та 340 грн. відповідно, а справи про вчинення позивачем вказаних правопорушень, закрити за відсутністю події цих правопорушень.

Судові витрати.

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп. (а.с. 13, 20), при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Чернігівській області необхідно стягнути в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору 968 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 251, 255, 262, 268-272, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справах задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4047906 від 10 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП закрити за відсутністю події вказаного правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4052079 від 11 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП закрити за відсутністю події вказаного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в якості відшкодування судових витрат 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Чернігів, Проспект Перемоги, 74.

Суддя В.В. Чепурко