Справа № 380/1038/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1038/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

13 березня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМБУД» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМБУД» (81523, Львівська область, Городоцький район, с. Галичани, вул. Цвітна буд. 34; ) з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Львівській області щодо оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- 22179-1301 від 20 вересня 2024 року;

- визнати протиправною та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю 22179-1301 від 20.09.2024 року, видану ГУ ДПС у Львівській області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом сплати судового збору.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12 березня 2025 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову (вх. №21120) шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-22179-1301 від 20.09.2024 року видану Головним управлінням ДПС у Львівській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю « КЕРАМБУД» ( ) на користь держави 1056205,91 грн. боргу у виконавчому провадженні № 77326130, відкритому Городоцьким відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2025 року.

В обґрунтування заяви вказує, що відкриття виконавчого провадження з виконання вимоги № Ю-22179-1301 від 20.09.2024 року, яка є предметом оскарження у даній справі зумовить примусове виконання даної вимоги та потягне за собою наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". До того ж, подальше вчинення державним виконавцем виконавчих дій може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми недоїмки, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також арешту та реалізації його майна. Так, захід забезпечення позову, а саме зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги про сплату боргу № Ю-22179-1301 від 20.09.2024 року, прийнятої відповідачем, до набрання законної сили остаточним судовим рішенням в адміністративній справі, стосується предмету позову і є співмірним з позовними вимогами.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішення заяви представника позивача про забезпечення позову суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 151 КАС України можливі лише за наявності обставин, що визначені частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 у справі №640/916 7/19, від 16.03.2020 у справі №640/4769/19.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №580/2403/19.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Відтак, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, предметом оскарження є вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю 22179-1301 від 20.09.2024 року.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви про забезпечення позову позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, виходячи з наступного.

Так, суд погоджується, що оскаржувана вимога є виконавчим документом, втім, позивачем не зазначено та не підтверджено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що у випадку стягнення грошових коштів за спірною вимогою, це призведе до незворотних наслідків для позивача або їх повернення (грошових коштів) буде неможливим або ускладненим.

Крім того, позивачем не зазначено та не надано відповідних доказів, що у випадку стягнення в межах виконавчого провадження заборгованості з позивача, це призведе до скрутного матеріального становища позивача.

Суд зазначає, що само по собі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення, яке оспорюється в судовому порядку, без зазначення та доведення обставин, які свідчать, що примусове виконання призведе до значних наслідків для позивача або створить становище, яке не може бути відновлено, не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд вказує, що позивачем не зазначено відповідних підстав та не надано належних доказів, які б підтверджували ті обставини, які ним зазначено у заяві про забезпечення позову, які передбачені ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього суд звертає увагу, що зупинення стягнення за виконавчим документом в відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не має за собою наслідку скасування арешту на кошти позивача.

Відтак, суд зазначає, що представником позивача у заяві про забезпечення позову не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і не підтверджено таких обставин належними та допустимими доказами.

Крім того, суд зазначає, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позовної заяви. Водночас, при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про правомірність дій чи бездіяльності відповідача, що є предметом спору. Оцінка діям чи бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову (вх. №21120 від 12.03.2025 року) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМБУД» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кухар Н.А.