Справа № 200/1334/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року справа №200/1334/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 р. у справі № 200/1334/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області яка полягає у нездійсненні позивачу перерахунку його пенсії та виплати заборгованості: з дати її призначення по 31.01.2020 на підставі його заяви, рішень суду та наданих ним і ІНФОРМАЦІЯ_1 довідок про розміри його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168 та від 02.10.2020 № 10/220; та з 01.02.2020 по 31.01.2021 р, основного розміру його пенсії, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022 № ФС-98489/09/01/289 (рішень суду №200/9306/21.) із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення (для розрахунку пенсії за вислугу років) позивача, нарахованих та отриманих сум індексації грошового забезпечення, згідно рішень суду №200/10137/20-а та № 200/7712/21 та отриманим по ним розрахункам від 02.10.2020 № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168), а також врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії) з урахуванням встановлених раніше щомісячних доплат по ПКМУ №713 від 14.07.2021 (за рішенням суду №200/11763/21) та проведених щорічних індексацій базового місяця (ОСНП 2022 та ОСНП 2023) пенсії позивача;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та враховувати в подальшому при обчислені пенсії позивача, пенсію ОСОБА_1 та виплатити виниклу заборгованості ОСОБА_1 пенсії: з дати її призначення по 31.01.2020 на підставі його заяви, рішень суду та наданих ним і ІНФОРМАЦІЯ_1 довідок про розміри його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168 та від 02.10.2020 № 10/220; та з 01.02.2020 по 31.01.2021, основного розміру його пенсії, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289 (рішень суду №200/9306/21.) із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення (для розрахунку пенсії за вислугу років) позивача, нарахованих та отриманих сум індексації грошового забезпечення, згідно рішень суду №200/10137/20-а та № 200/7712/21 та отриманим по ним розрахункам від 02.10.2020 р. № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168), а також врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії) з урахуванням встановлених раніше щомісячних доплат по ПКМУ №713 від 14.07.2021(за рішенням суду №200/11763/21).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 січня 2024 року № в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку з 01.02.2020 основного розміру його пенсії, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289, що видана ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3; ) перерахувати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.02.2020 основного розміру його пенсії, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289, що видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також здійснити її виплату із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування скарги зазначено, що протиправні дії відповідача, в частині нездійснення перерахунку його пенсії, тричі призвели до її заниження та виникнення заборгованості по пенсії позивача з 20.02.2019 р. та з 01.02.2020 р. а саме:

- з 20.02.2019р. основного розміру його пенсії за довідками щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 р. № 09/02/334-1, від 15.11.2021 р. № 09/02/334-2, від 15.11.2021 р. № 09/02/335-1, від 15.11.2021 р № 09/02/335-2, довідок- розрахунків індексації грошового забезпечення від 02.10.2020 р. № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168;

- з 01.02.2020 р. основного розміру його пенсії, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289 (рішення суду №200/9306/21) із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення (для розрахунку пенсії за вислугу років) позивача, нарахованих та отриманих сум індексації грошового забезпечення, згідно рішень суду №200/10137/20-а та № 200/7712/21 та отриманим по ним розрахункам від 02.10.2020 р. № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168) а також врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), з урахуванням встановлених раніше щомісячних доплат по ПКМУ №713 від 14.07.2021 (за рішенням суду).

Так, скаржник зазначає, що у зв`язку з протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в даних довідках, на час розрахунку пенсії позивача, не були вказані суми виплат, які позивач отримував під час проходження військової служби та мав законне право на їх отримання, а саме: індексація грошового забезпечення; щомісячна додаткова грошова винагорода, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці ПКМУ № 414/94.

Тобто з 20.02.2019 р. пенсія позивача була розрахована із заниженням що призвело на даний час недоотриманням позивачем сум виплат по пенсії та виникненням заборгованості.

Позивач отримав довідки про розміри його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення із внесенням до них індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди (відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889). Довідки від 15.11.2021 р. № 09/02/334-1, від 15.11.2021 р. № 09/02/334-2, від 15.11.2021 р. № 09/02/335-1, від 15.11.2021 р № 09/02/335-2, та розрахунки індексації грошового забезпечення від 02.10.2020 № 10/220 та від 16.02.2022 № 09/02/168, згідно рішень суду:

-від 15.09.2021 по справі №200/10137/20-а (про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, для подальшого здійснення обчислення та перерахунку пенсії)- згідно даного рішення позивач отримав виплати повністю;

-від 25.01.2022 по справі № 200/7712/21(про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січень 2008 року та з урахуванням раніше визначеної суми) - згідно даного рішення позивач отримав виплати повністю;

-від 17.05.2021 по справі №200/47/21-а, нарахованих та виплачених щомісячних додаткових грошових винагород, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року, для подальшого здійснення обчислення та перерахунку пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , без рішень суду, була внесена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці згідно ПКМУ № 414/94.

ІНФОРМАЦІЯ_5 надсилав на адресу відповідача, для перерахунку пенсії позивача ці довідки, але відповідач їх проігнорував.

Також після отримання нової довідки на виконання рішення суду, відповідач повинен перерахувати з 01.02.2020 по даний час основний розмір пенсії позивача, на підставі його заяви, згідно довідки про розмір його грошового забезпечення від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289 (рішення суду №200/9306/21) із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення (для розрахунку пенсії за вислугу років) позивача, нарахованих та отриманих сум індексації грошового забезпечення, згідно рішень суду №200/10137/20-а та № 200/7712/21 та отриманим по ним розрахункам від 02.10.2020 р. № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168) а також врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), з урахуванням встановлених раніше щомісячних доплат по ПКМУ №713 від 14.07.2021 (за рішенням суду) та проведених щорічних індексацій базового місяця (ОСНП 2022 та ОСНП 2023) пенсії позивача та виплати заборгованість, а попередні довідки від 15.11.2021 р. № 09/02/334-1, від 15.11.2021 р. № 09/02/334-2, від 15.11.2021 р. № 09/02/335-1, від 15.11.2021 р № 09/02/335-2- анулювати як такі, що втратили чинність.

Скаржник щодо врахування сум індексації грошового забезпечення в розрахунок пенсії позивача, для подальшого її перерахунку та врахування їх постійно в подальшому при перерахунку пенсії, зазначає, що у постанові Верховного суду від 26.08.2021 по справі № 240/7853/19, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.

Тому, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Верховний суд також зазначив, що «субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ.

Загальна сума для врахування індексації в розрахунку пенсії позивача та подальшого її перерахунку за даними рішенням складає (за рішеннями №200/10137/20-а та № 200/7712/21) - 80047.99 грн.

Також, скаржник щодо врахування щомісячних додаткових грошових винагород визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 в розрахунок пенсії позивача, для подальшого її перерахунку, зазначає, що вказана щомісячна додаткова грошова винагорода є додатковим видом грошового забезпечення та носить щомісячний характер, а тому згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" № 393 від 17 липня 1992 року, повинна враховуватись при обчисленні пенсії.

Сума для врахування сум щомісячної додаткової грошової винагороди в розрахунок пенсії позивача, за даним рішенням (№200/47/21-а) складає 56342.52 грн.

Щодо врахування сум у зв`язку зі зміною одного з видів грошового забезпечення в розрахунок пенсії позивача для подальшого її перерахунку. Скаржник зазначає, що після зміни правового регулювання правовідносин, пов`язаних з визначенням грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії, внаслідок визнання протиправним та нечинним п. 6 Постанови № 103 та змін до п. 4 Постанови №704, тобто після 29 січня 2020 року, та згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2021 року по справі №200/9306/21, у позивача виникло право для перерахунку, з 01.02.2020 року основного розміру його пенсії із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Скаржник звертає увагу, що в отриманій довідці № ФС-98489/09/01/289 від 18 лютого 2022р. з вказанням основних надбавок сум, премій та змін які відбулись з 01.02.2020, змінилась (підвищилась) тільки надбавка за особливості проходження служби з 10% до 65%.

Щодо врахування несвоєчасно внесених та нововиявлених сум в розрахунок пенсії позивача, для подальшого її перерахунку, скаржник зазначає, що позивач з`ясував, що в довідки № 09/02/335-1 від 15.11.2021 р. та № 09/02/334-1 від 15.11.2021 р (з лютого 2017 р. по лютий 2018р.) в колонки № 9,10 (% та надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці ПКМУ № 414/94), з лютого 2017 р. по лютий 2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 були додані відсотки та суми нарахувань, які позивач отримував при проходженні військової служби, але вони не були внесені в довідку № 10/235 від 14.11.2019 р.- з лютого 2017р. по лютий 2018р. за якою позивачу у 2019 році була розрахована пенсія.

Згідно довідки № 09/02/335-1 від 15.11.2021 р. в колонці 10, з лютого 2017 р. по лютий 2018 р.- додана сума складає-1086.00 грн.

Дана недбалість посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо не врахування даних відсотків та сум, призвела до заниження пенсії позивача з 20.02.2019 року та виникнення заборгованості з 20.02.2019.

Дана сума надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці повинна врахуватись при перерахунку пенсії позивача з 19.02.2019.

Підсумовуючи вищевказане скаржник звертає увагу на те, що своєчасне не врахування індексації грошового забезпечення, сум щомісячних додаткових грошових винагород та сум надбавки за роботу яка передбачала доступ до державної таємниці в довідку позивача за останні 24 місяці перед звільненням, призвели до того, що його пенсія з 20.02.2019 року була обчислена виходячи зі зменшеного розміру.

З урахуванням вищевказаного, позивач вважає, що набув право на перерахунок його пенсії та виплату заборгованості шляхом врахування до складу грошового забезпечення перерахованих сум згідно довідок та розрахунків та згідно рішень суду, які набрали законну силу.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконання вимог постанови КМУ № 103 та постанови КМУ № 704 Позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 1, пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок №3-1), підготовка і подання документів для призначення (перерахунку) пенсій здійснюється уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства.

Органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.

Довідки від 14 листопада 2019 року №10/235, від 02.10.2020 №10/220, №10/222, від 16 лютого 2022 року №09/02/168, від 18 лютого 2022 року №ФС-98489/09/01/289 від ІНФОРМАЦІЯ_4 до Головного управління не надходили.

Так як, нову довідку до Головного управління не подано, тому вимоги позивача щодо зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок є передчасними.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19, а саме «разом із цим до моменту отримання належної довідки від органу, з якого звільнився Позивач, у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії Позивача».

Головне управління не має повноважень самостійно визначати розміри грошового забезпечення Позивача та проводити будь-які перерахунки пенсії без отримання належних документів від уповноваженого структурного підрозділу, де проходив службу Позивач, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу позивача.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що 24 листопада 2021 року (вх. №5396/5) від ІНФОРМАЦІЯ_6 до Головного управління надійшли довідки №09/02/334-1, №09/02/334-2, №09/02/335-1, №09/02/335-2 від 15 листопада 2021 року про додаткові види грошового забезпечення по позивачу.

Відповідач зазначає, що перелік складових грошового забезпечення є вичерпним і не містить сум щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які не відносяться до щомісячних (постійних) додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідок грошового забезпечення підстав немає, про що повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_7 листом від 04 січня 2022 року №0500-1609-8/623.

Головним управлінням при прийнятті рішення щодо неврахування індексації при розрахунку пенсії Позивачу враховано позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30 січня 2024 року по справі 580/1974/23. а саме:

Довідки від 14 листопада 2019 року №10/235, від 02.10.2020 №10/220, №10/222, від 16 лютого 2022 року №09/02/168, від 18 лютого 2022 року №ФС-98489/09/01/289 від ІНФОРМАЦІЯ_4 до Головного управління не надходили.

Від позивача надійшов відзив на скаргу відповідача.

В обґрунтування зазначено обставини тотожні наведеним у скарзі позивача, зокрема, що пенсію позивачу призначено з 20.02.2019 року згідно довідок про розмір грошового забезпечення № 10/235 від 14.11.2019 р. та № 10/235/1 від 14.11.2019 р.

У зв`язку з протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в даних довідках, на час розрахунку пенсії позивача, не були вказані суми виплат, які позивач отримував під час проходження військової служби та мав законне право на їх отримання, а саме:

-індексація грошового забезпечення;

-щомісячна додаткова грошова винагорода, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року;

-надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці ПКМУ № 414/94).

Тобто з 20.02.2019 р. пенсія позивача була розрахована із заниженням що призвело на даний час недоотриманням позивачем сум виплат по пенсії та виникненням заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач проходив службу в Збройних силах України, є учасником бойових дій.

19 лютого 2019 року звільнений з військової служби в запас, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року по справі №200/1657/20-а позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не проведення розрахунку, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2016 року по 2018 рік. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 провести розрахунок ОСОБА_1 розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 2016 року по 2018 рік та виплатити суму нарахованої індексації. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року по справі №200/10137/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. а саме: Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновлених довідок про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням із обов`язковим зазначенням в них відомостей про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області оновлені довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні 24 місяці перед звільненням із обов`язковим зазначенням в них відомостей про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, для подальшого здійснення обчислення та перерахунку пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі №200/47/21-а позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії ОСОБА_1 для обчислення пенсії за останні 24 місяців перед звільненням, щомісячної додаткової грошової винагороди, нарахованої та сплаченої позивачу відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 опрацювати та виготовити оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії ОСОБА_1 для обчислення йому пенсії за останні 24 місяці перед звільненням, до якої включити нараховану та виплачену йому щомісячну додаткову грошову винагороду, нараховану та виплачену позивачу відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 направити оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року по справі №200/7712/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо урахуванням базового місяця для обчислення індексації серпень 2015 року, за період з січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця для обчислення індексації серпень 2015 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січень 2008 року та з урахуванням раніше визначеної суми. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/9306/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не підготовки та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області довідки про розмір грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 29.01.2020, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

23 лютого 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою добровільного зразка, в якій просив: здійснити перерахунок пенсії; провести індексацію пенсії після її перерахунку з 20 лютого 2019 року по день перерахунку; надати завірену копію протоколу перерахунку пенсії; надати розрахунок заборгованості по недоплаченій різниці пенсії з 20 лютого 2019 року по день перерахунку пенсії позивача, з урахуванням раніше виплачених сум; нарахувати та виплатити заборгованість по недоплаченій різниці виплачених сум, згідно підготовленого розрахунку; постійно враховувати данні суми та відсотки при подальшому перерахуванню пенсії.

До вказаної заяви позивачем додано: копію рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/10137/20-а від 09 березня 2021 року; копію рішення Першого апеляційного адміністративного суду №200/10137/20-а від 15 вересня 2021 року; копію рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/47/21-а від 17 травня 2021 року; копію рішення Першого апеляційного адміністративного суду №200/47/21-а від 21 вересня 2021 року; копію рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/9306/21 від 01 жовтня 2021 року; копію рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/7712/21 від 10 вересня 2021 року; копію рішення Першого апеляційного адміністративного суду №200/7712/21 від 25 січня 2021 року; копію рішення Першого апеляційного адміністративного суду №200/1657/20-а від 17 квітня 2020 року; копію розрахунку індексації грошового забезпечення за рішенням суду №200/1657/20-а від 17 квітня 2020 року; копію розрахунку індексації грошового забезпечення за рішенням суду № 200/7712/21 від 10 вересня 2021 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 10/235 від 14 листопада 2019 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 10/235/1 від 14 листопада 2019 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 09/02/334-1 від 15 листопада 2021 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 09/02/334-2 від 15 листопада 2021 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 09/02/335-1 від 15 листопада 2021 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № 09/02/335-2 від 15 листопада 2021 року; копію довідки про розмір грошового забезпечення № ФС-98489/09/01/289 від 18 лютого 2022 року.

Заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянуто в порядку звернення громадян та надано відповідь, оформлену листом від 03 квітня 2023 року за вих. №5253-3867/Т-02/8-0500/23.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року № 200/1650/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягає у не розгляді та не винесенні рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 23 лютого 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 23 лютого 2023 року та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.

19.01.2024 року, після набрання рішення суду законної сили, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із додаванням всіх підтверджуючих документів.

15.02.2024 року позивач отримав відмову від відповідача на його заяву про перерахунок його пенсії.

Так відповідачем зазначено, що на теперішній час, повідомлень щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахункам згідно постанов Кабінету Міністрів України від Пенсійного фонду України не надходило.

Крім того вказано, що розділом ІІ Постанови 3-1 надано вичерпний перелік заяв, які можуть розглядатись органами Пенсійного фонду України та визначено перелік необхідних документів, які подаються заявником до органу, що призначає пенсію. Даний перелік не містить заяви про перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 , у разі зміни відповідних сум грошового забезпечення, а тому, оскільки, ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії згідно до статті 63 Закону №2262 не звертався, рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії не приймалось.

Поряд з цим також вказано, що будь яких зобов`язань на Головне управління рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2020 №200/1657/20-а, від 09.03.2021 №200/10137/20-а, від 17.05.2021 №200/47/21-а, від 10.09.2021 №200/7712/21, від 01.10.2021 №200/9306/21 покладено не було.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з частинами 2, 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведені норми, підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №640/11131/21.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі Постанова № 704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01 березня 2018 року) пункт 4 було викладено в редакції змін, передбачених пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Проте, з 29 січня 2020 року п. 6 Постанови № 103 (яким п. 4 постанови № 704 викладено у новій редакції) втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Суд зазначає, що Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Проте, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Отже, на думку суду зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 року №294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі по тексту - Закон №294-IX), Закон №1082-IX, Закон №1928-IX та Закон України від 03 листопада 2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, 2021, 2022, 2023 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01 січня 2020 року набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Частина третя статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами правової держави та принципу верховенства права.

У справі «Кечко проти України» (пункт 23, заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 у справі № 160/1088/19).

З огляду на визначені в частині третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України правила, а також враховуючи на те, що положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду Верховним Судом у справі № 440/6017/21 (постанова від 02 серпня 2022 року).

Так, у постанові від 02 серпня 2022 року у наведеній справі Верховний Суд враховуючи наведені норми права дійшов таких правових висновків:

1) з 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2022 року у справі № 240/12647/21, від 27 лютого 2023 року у справі № 640/11131/21 від 10.01.2023 у справі № 120/8682/21-а, від 15.02.2023 у справі № 120/6288/21-а, від 27.03.2023 у справі №280/11480/21, від 07 червня 2023 року у справі № 340/2148/21, від 19 червня 2023 року у справі №380/17402/21, від 05 липня 2023 року у справі № 160/24227/21, від 31 серпня 2023 року у справі № 400/4063/22, 19 вересня 2023 року у справі № 280/4664/20, від 19 вересня 2023 року у справі № 160/15756/21, від 07 червня 2023 року у справі №340/2148/21, від 22 березня 2023 року у справі №340/10333/21.

Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути, як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 15 липня 2020 року у справі № 520/3360/19, від 21 вересня 2020 року у справі № 520/2990/19.

З огляду на вищевикладене, Порядком № 3-1 надано вичерпний перелік заяв, які можуть розглядатись органами Пенсійного фонду України та визначено перелік необхідних документів, які подаються заявником до органу, що призначає пенсію, до якого не відноситься заява про перерахунок, у разі зміни відповідних сум грошового забезпечення, оскільки вказаним Порядком № 3-1 передбачено подання заяв про перерахунку пенсії.

Судами встановлено, що позивач одночасно з заявою про перерахунок пенсії надав до пенсійного органу довідку від 18 лютого 2022р. № ФС-98489/09/01/289 про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії станом на 29.01.2020.

Також, зазначена довідка направлялась ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, до відповідача було надіслано відповідну довідку, що у розумінні приписів законодавства встановлює у відповідача обов`язок здійснити перерахунку пенсії позивачу на підставі такої довідки.

У зв`язку з тим, що перерахунок пенсії у межах спірних правовідносин проводиться на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивача і така довідка була надана до Головного управління Пенсійного фонду України, відповідач повинен був здійснити відповідний перерахунок.

Отже, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату його пенсії, з 01.02.2020 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини) на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 500/2392/21 та від 16 березня 2023 року, від 13 грудня 2022 року справа № 380/14770/21, від 24 травня 2023 року у справі №160/19847/21, від 24.03.2023 у справі №160/19847/21.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років позивача, нарахованих та отриманих сум індексації грошового забезпечення, на підставі довідок про розміри його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168 та від 02.10.2020 № 10/220; згідно рішень суду №200/10137/20-а та № 200/7712/21 та отриманим по ним розрахункам від 02.10.2020 р. № 10/220, та від 16.02.2022 № 09/02/168, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції при вирішенні справи помилково послався на висновки Верховного Суду у постанові від 30 січня 2024 року у справі № 580/1974/23, оскільки у справі, яку розглядав Верховний суд спір виник через порушення, на думку позивача, його права на перерахунок пенсії у зв`язку із неправомірністю дій державного органу, який видає довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії особі, яка проходила службу в ОВС у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення діючих поліцейських Національної поліції, які полягають у невключені до складових цього грошового забезпечення поліцейських сум індексації грошового забезпечення. У справі що розглядається судом спірні правовідносини виникли з питання врахування при призначенні пенсії сум перерахованої індексації яку позивач отримував до звільнення.

Отже, правовим питання у справі є, зокрема, право позивача на отримання пенсії з урахуванням таких складових його грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення, яку ним отримувались під час служби або він мав право на неї, що встановлено відповідними рішеннями суду.

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) та пенсії.

Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону № 1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).

Таким чином, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, поліцейським, тощо.

Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ (далі Закон № 2017-ІІІ), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Так, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ураховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18.

Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 квітня 2019 року справа №638/9697/17 відступив від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах в частині відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, викладеного у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 6 та 13 березня 2019 року у справах №522/11262/16-а (провадження № К/9901/18884/18, К/9901/18886/18) та №522/7855/17 (провадження №К/9901/5388/17, № К/9901/5385/17) відповідно, та вважає за необхідне сформулювати наступний правовий висновок.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Отже, враховуючи правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року справа №240/7091/20, від 10 травня 2023 року справа №240/6857/20, від 16 листопада 2022 року справа № 826/6282/18, 09 червня 2022 року справа №761/39351/17, від 09 червня 2022 року справа №822/503/18 тощо.

Таким чином, у цій частині суд безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років позивача, нарахованих та отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у період з 1 лютого 2017 року по 29 лютого 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", що була чинною до 01.03.2018, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 1294 було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова № 889) (яка була чинна у спірний період), зокрема пунктом 1, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року- у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення:

5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з пунктом 2 постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Постанова КМУ №889 втратила чинність 01 березня 2018 року і саме з цієї дати зупинено виплату окремих видів грошового забезпечення (у тому числі і щомісячної додаткової грошової винагороди), в той час як, позивача звільнено з військової служби у лютому 2019 року.

Також, частиною 4 статті 9 Закону № 2011 Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків.

«Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних або тих, що виплачуються раз на місяць.»

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом зокрема у постановах від 16 травня 2019 року у справі №826/11679/17, 31 липня 2019 року справа №826/3398/17, 22 жовтня 2019 року справи №826/2447/18 та №520/3505/19, 31 жовтня 2019 року у справі №826/3397/17.

Верховний Суд в постанові від 14 квітня 2020 року у справі №820/3719/18 дійшов до висновку, що оскільки останні 24 місяці перед звільненням на підставі Постанови №889 та Постанови №24 додаткова грошова винагорода, як і винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, нараховувалися і виплачувалися позивачеві щомісяця, підстави уважати такі винагороди одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 825/997/17 від 10.11.2021 року зазначила, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

Щодо щомісячної додаткової грошової винагороди, то, зокрема, у постановах від 24.06.2020 у справі № 0640/4032/18, від 16.09.2021 у справі № 560/5412/20, від 19.08.2021 у справі № 1940/1818/18, Верховний Суд дійшов висновку про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода носить систематичний, щомісячний характер, належить до додаткових видів грошового забезпечення, а тому відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ підлягає включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, незважаючи на її виплату щомісяця, має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; така винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення.

Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Враховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з довідкою, виданою ТЦК та СП, на вимогу позивача за рішенням суду, щомісячна додаткова грошова винагорода, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на щомісячний характер отримуваної додаткової грошової допомоги та про наявність підстав для включення її до перерахунку пенсії, що повністю узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року справа №559/1752/17, від 09 червня 2022 року справа №822/503/18.

Таким чином, у цій частині суд безпідставно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії із обов`язковим врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років позивача, нарахованих та отриманих сум надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці ПКМУ № 414/94, колегія суддів зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода носить систематичний, щомісячний характер, належить до додаткових видів грошового забезпечення, а тому відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ підлягає включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії.

Таким чином, у цій частині суд безпідставно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині подальшого перерахунку пенсії з врахуванням встановлених раніше щомісячних доплат по ПКМУ №713 від 14.07.2021 за рішенням суду №200/11763/21, та проведених щорічних індексацій базового місяця (ОСНП 2022 та ОСНП 2023) пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

З матеріалів справи слідує, що предметом оскарження до суду є визнання протиправним дії щодо не проведення перерахунку пенсії з дати її при значення з урахуванням всіх належних позивачу сум та на підставі оновленої довідки.

З врахуванням встановлених обставин, суд вважає передчасними вимоги позивача в частині вищезазначених вимог та є заявленими на майбутнє.

Отже, висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, частково прийнято без врахування висновків Верховного суду та не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню у відповідній частині.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене та перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає такі суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає частковому скасуванню з прийняттям у відповідній частині нової постанови про задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 р. у справі № 200/1334/24 скасувати в частині відмови в задоволені позовних щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії та виплати заборгованості, з дати її призначення на підставі заяви та довідок ІНФОРМАЦІЯ_4 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168, від 02.10.2020 № 10/220, з врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з дати її призначення на підставі заяви та наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 довідок про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168, від 02.10.2020 № 10/220, з врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії).

Прийняти нове судове рішення в цій частині.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з дати її призначення на підставі заяви та довідок ІНФОРМАЦІЯ_4 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168 та від 02.10.2020 № 10/220, з врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії);

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з дати її призначення на підставі заяви та наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 довідок про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 15.11.2021 № 09/02/334-1, від 15.11.2021 № 09/02/334-2, від 15.11.2021 № 09/02/335-1, від 15.11.2021 № 09/02/335-2, розрахунків індексації грошового забезпечення від 16.02.2022 № 09/02/168 та від 02.10.2020 № 10/220, з врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії).

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 р. у справі № 200/1334/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 13 березня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць