Справа № 621/473/25
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/473/25
Провадження № 2-а/621/8/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

секретаря судового засідання Лацько А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області,

представник відповідача - Тріска Дар`я Олександрівна,

третя особа поліцейський відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Посохов Віталій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа поліцейський відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Посохов Віталій Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

21.02.2025 адвокат Кайдашов В.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Посохова В.М. про скасування постанови старшого сержанта поліції Посохова В.М. від 13.02.2025 (ЕНА № 4065098) у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України та закриття провадження по справі.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 24.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

25.02.2025 представником позивача було усунуто недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 24.02.2025 та надано уточнений позов відповідно до якого змінено коло учасників справи, а саме, замінено належного відповідача та залучено третю особу.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 13.02.2025 поліцейським відділу № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області старшим сержантом поліції Посоховим В.М. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серія ЕНА № 4065098 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові поліцейський стверджує, що позивачем порушено п. 9.2. "б" ПДР.

Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, у постанові зазначено, що 13.02.2025 об 11:18:46 за адресою: м. Зміїв, вул. Залізнична (50 років Комсомолу) 58, водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. "б" ПДР - "Порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом". Поліцейський ухвалив таке рішення: вид адміністративного стягнення та сума штрафу: штраф 510 грн, стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 2. До постанови додаються: відеозапис з бодікамери.

Крім того у постанові, місцем скоєння правопорушення вказано м. Зміїв, вул. Залізнична (50 років Комсомолу) 58. Однак ця адреса не є фактичним місцем події, а є місцем зупинки транспортного засобу і складання постанови, що підтверджується відео з бодікамери старшого сержанта поліції поліцейського відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Посохова В.М. Натомість ним є м. Зміїв, вул. Залізнична (50 років Комсомолу) 28. Це свідчить про неповне дослідження обставин справи.

Також вважає, що накладене стягнення є необґрунтованим також тому, що ОСОБА_1 не порушував п. 9.2. "б" ПДР, адже головна дорога за адресою м. Зміїв, вул. Залізнична (50 років Комсомолу) 28 розмежовується з другорядною в чотири сторони. Перед з`їздом, на який виїхав ОСОБА_1 , знаходився ще один поворот праворуч.

Отже в цьому випадку представник вважає необґрунтованим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 9.2. "б" ПДР з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9.2. "б" ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 9.4. ПДР, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

З огляду на вищезазначене вважає, що ОСОБА_1 не порушував п. 9.2. "б" ПДР, адже ввімкнення покажчика повороту перед другим поворотом, враховуючи, що перед ним розташований ще один поворот, могло ввести в оману інших учасників дорожнього руху, дати хибне враження про те, що ОСОБА_1 мав намір повернути одразу, що не є правильним. Таким чином, неподання сигналу покажчика повороту для з`їзду з головної дороги на дальню другорядну дорогу вважаю правомірним, оскільки ввімкнути покажчик повороту після ближнього другорядного з`їзду вважається порушенням пункту 9.4 ПДР через відсутність 50 - 100 метрів до початку маневру. Ввімкнути покажчик повороту до ближнього другорядного з`їзду вважається порушенням пункту 9.4 ПДР через те, що така дія може бути незрозумілою для інших учасників руху.

Окрім того, вважає, що поліцейським винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням прав та правових гарантій ОСОБА_1 .

Постанову винесено на місці вчинення правопорушення (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено. За таких умов ОСОБА_1 не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Відтак, грубі порушення вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським є очевидними. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо. За таких умов постанову слід визнати такою, що її винесено без достатніх доказів.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.02.2025 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Окрім того, за клопотанням представника позивача судом було витребувано докази.

06.03.2025 представником відповідача надано відзив на позов, згідно якого він просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова складена відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. Зазначає, що твердження представника позивача щодо порушення прав та гарантій ОСОБА_1 визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо подання доказів, використання правової допомоги, тощо, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 було повідомлено про його права, а також він розписався про ознайомлення з ними. Проте, під час розгляду адміністративної справи своїми правами ОСОБА_1 не скористався, а лише висловив незгоду з тим, що він здійснив правопорушення ПДР.

10.03.2025 представник позивача надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивач не порушував п. 9.2. "б" ПДР, накладене адміністративне стягнення є необґрунтованим.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кайдашов В.С. надав клопотання про проведення судового засідання без його участі. Підтримав позов з підстав викладених у ньому. Із твердженнями відповідача викладеними у відзиві не погоджується.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області - Тріска Д.О. у відзиві на позовну заяву просила проводити судовий розгляд без участі представника відповідача, з урахуванням поданого відзиву. За результатами судового розгляду відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа - поліцейський відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Посохов В.М. про причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення судового розгляду, письмових пояснень з приводу позову, в тому будь-яких інших заяв до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В матеріалах справи відсутні відомості про передбачені статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відкладення судового розгляду, тому розгляд справи по суті проведений за відсутності позивача, представника відповідача та третьої особи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши обставини, повідомлені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

13.02.2025 поліцейським відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Посоховим В.М. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4065098, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення п. 9.2. "б" ПДР та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Вказаною постановою, ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що 13.02.2025 року об 11:18 год. в м. Зміїв, вул. Залізнична (50 років Комсомолу) 58, водій керуючи транспортним засобом (Lexus RX 350 НОМЕР_1 належний ОСОБА_2 ) не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. "б" ПДР - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом (а .с. 8 - 9, 52, 60).

За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься частина 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями пункту 8 частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 9.1. "а" ПДР, попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Згідно з пунктом 9.2. "б" ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до пункту 9.3. ПДР, у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Наведені вище норми ПДР визначають, що кожний водій транспортного засобу, здійснюючи будь-які маневри на проїзній частині, будь то початок руху від будь якого краю проїзної частини, зупинка, поворот ліворуч або праворуч, та інше, зобов`язаний подати відповідний сигнал світловими покажчиками повороту, а за їх відсутності або несправності, подати такий сигнал правою або лівою рукою.

Так, частина 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Санкція частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду, досліджено докази (відеозаписи) на оптичному носії (DWD-диску), а також які подані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

Вказані докази містять чотири відеофайли ("Відео зупинка"; "VID25F-00-0001"; VID26F-00-0002"; "VID27F-00-0003"). Відеофайли є безперервними та такими, що відображають хронологію подій 13.02.2025.

З відеофайлу "Відео зупинка" вбачається, що транспортний засіб Lexus RX 350 НОМЕР_1 рухаючись по головній дорозі зупинився на червоний сигнал світлофора. Після увімкнення зеленого сигналу світлофора, транспортний засіб продовжив рух змінивши напрямок руху з головної дороги на другорядну, без попередньої подачі сигналу світлового покажчику повороту відповідного напрямку (праворуч).

Зазначені дії водія ОСОБА_1 стали підставою для його подальшої зупинки за порушення п. 9.2. "б" ПДР та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Іншими відеозаписами зафіксовано, що транспортним засобом Lexus RX 350 НОМЕР_1 керував позивач ОСОБА_1 . Відеозапис містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 причину зупинки, пункт ПДР, який ним було порушено. На досліджених відеозаписах відображено, що ОСОБА_1 було відтворено зафіксоване поліцейським порушення ПДР (п. 9.2. "б"). Поліцейським було роз`яснено права згідно КУпАП та Конституції України та повідомлено, що у зв`язку з порушенням ним ПДР відносно нього буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Після винесення постанови, її примірник (копію) ОСОБА_1 отримав, жодних інших зауважень не вислови.

Твердження представника позивача на порушення прав ОСОБА_1 , передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення спростовуються дослідженими відеозаписами, з яких вбачається, що окрім вимоги показати йому зафіксоване правопорушення, ОСОБА_1 від моменту його зупинки до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення (винесення постанови) не заявляв будь-яких заяв та клопотань, в тому числі щодо права скористатися правовою допомогою, тощо.

Щодо позиції представника позивача з приводу нескладення протоколу про адміністративне правопорушення та порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Чинними нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху навіть у разі оскарження особою факту вчинення правопорушення, складення постанови та розгляд справи на місці вчинення правопорушення не суперечить приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина 7 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відеозаписами зафіксовано, що після винесення постанови, її примірник під розпис був вручений ОСОБА_1 , поліцейським було зазначено суму накладеного стягнення, порядок його сплати, а також наслідки несвоєчасної сплати (примусового виконання).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (порушення вимог п. 9.2. "б" ПДР та виконання маневру повороту праворуч без попереднього увімкнення світлового покажчика повороту відповідного напрямку) підтверджено представленими відповідачем доказами (відеозаписами) події, яка мала місце 13.02.2025.

Так само, доказами підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем Lexus RX 350 НОМЕР_1 .

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що висновок поліцейського ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Посохова В.М. про порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2. "б" ПДР та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за викладених у постанові обставин є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами.

Наведені у позові обставини не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2. "б" ПДР, неправомірність дій поліцейського, порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським.

Відповідно до статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 77, 139, 205, 229, 241 - 246, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа поліцейський відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Посохов Віталій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.03.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області, адреса місцезнаходження: вул. Жон Мироносець, буд. 13, м. Харків, 61002, .

Третя особа: поліцейський відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Посохов Віталій Миколайович, адреса місцезнаходження: вул. Донецька, 26, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404.

Головуючий: