Справа № 420/1861/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа №420/1861/24

адміністративне провадження №К/990/49389/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року

у справі № 420/1861/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 року до 30.11.2023 року за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000,00 грн. та 30000,00 грн. за період з 01.03.2023 року до 30.11.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 01.04.2023 до 30.11.2023 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000 грн. та 30000 грн. за період з 01.04.2023 до 30.11.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року - скасовано.

Прийнято по справі постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2025 року касаційну скаргу позивача було залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного суду від 03 січня 2025 року.

21 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про надання касаційної скарги (в новій редакції) на усунення недоліків.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

В обґрунтування скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанцій не застосовано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 року у справі №560/10788/23, у частині необхідності витребування доказів від військової частини. При цьому суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові порушив норми процесуального права, а саме частину 9 статті 9 та частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також судом апеляційної інстанції не застосовано правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 11.04.2024 № 560/3153/23, від 21 березня 2024 року у справах №560/3159/23 та №560/3141/23 у частині презумпції перевірки та підтвердження командиром наявності документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах при видачі довідки про безпосередню участь. При цьому скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржувані постанові порушив пункти 1, 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Окрім цього, скаржник вказує, що в результаті незастосування вищенаведених правових позицій суд апеляційної інстанції дійшов невірного висновку при застосуванні пункту 2 розділу 34 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, пункт 1,1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Також скаржник посилається на підпункт а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу та зазначає, що у судових провадженнях перебуває певна кількість аналогічних судових справ до відповідача за участю інших військовослужбовців, якими винесено зовсім протилежні рішення суду, де в основному задоволення позовних вимог позивачів покладено саме доведеність участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі відповідної довідки, а також виконання завдань у першому ешелоні оборони до батальйону включно.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпункту а) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 420/1861/24.

Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/1861/24.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. М. Мартинюк

Ж. М. Мельник-Томенко