Справа № 140/14317/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14317/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання протиправним та скасування рішення від 19.11.2024 №73 про відмову у призначенні пенсії по віку згідно з статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ);

зобов`язання призначити та нарахувати пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 18.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) із заявою про призначення їй пенсії на підставі статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 55 Закону №796-ХІІ. До заяви було додано всі необхідні документи, що підтверджують вік, необхідний страховий стаж та право на зменшення віку виходу на пенсію.

Листом від 22.11.2024 № 0300-0211-8/ ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про прийняте ГУ ПФУ в Донецькій області рішення від 19.11.2024 №73, згідно з яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-ХІ, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач вважає вказане рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним і таким, що порушує право на соціальний захист, з огляду на наступне.

Попередньо, у вересні 2024 року, позивач зверталася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Листом від 26.09.2024 №0300-0211-8/57210 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про прийняте рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) від 25.09.2024 №73, згідно з яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, зарахувавши всі періоди роботи, встановлено страховий стаж 23 роки 02 місяці 04 дні.

Позивач зазначає, що в подальшому 04.11.2024, між позивачем та ГУ ПФУ у Волинській області було укладено договір №0029 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску).

Відповідно до пункту 2 розділу III «Порядок сплати єдиного внеску» згаданого договору позивач сплатила єдиний внесок за попередній період, а саме: за січень-грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року в сумі 77440,00 грн.

У листопаді 2024 року позивач звернулася із заявою про призначення пенсії до ГУ ПФУ у Волинській області, оскільки страховий стаж становив не менше 25 років.

Однак у рішенні про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням віку від 19.11.2024 №73 ГУ ПФУ в Донецькій області, зарахувавши всі періоди роботи, встановлено страховий стаж 21 роки 05 місяці 04 дні, з чим позивач категорично не погоджується та вважає таку відмову незаконною, оскільки вказані у позовній заяві обставини та долучені докази підтверджують, що позивач як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, станом на день звернення до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України досягнула віку 54 роки, має страховий стаж не менше 25 років та проживала в зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років, отже має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років згідно статті 55 Закону №796-ХІІ.

З огляду на вказані підстави позивач просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.31).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с.33-36) позовні вимоги не визнала та зазначила, що за результатом розгляду заяви позивача від 11.09.2024 ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 19.11.2024 №73 про відмову в призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 55 Закону №796-ХІІ.

Згідно з пунктом 2 статті 55 Закону №796-ХІІ право на пенсію мають за наявності відповідного стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, а саме 25 років у разі набуття права на пенсію у 2024 році.

Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж становить 21 рік 05 місяців 04 дні. За доданими документами до страхового стажу позивача зараховано усі періоди.

Період роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ становить 38 років 03 місяці 24 дні, станом на 01.01.1993 становить 06 років 08 місяців 06 днів. Згідно з наданими документами до періодів роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення зараховано всі періоди.

Відтак, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 2 статті 55 Закону №796-ХІІ, ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно прийняло рішення від 19.11.2024 №73 про відмову в призначенні пенсії, яке не підлягає скасуванню.

З наведених підстав представник відповідача просила в позові відмовити.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус громадянки, (громадянки), який (яка) потерпів(ла) від Чорнобильської катастрофи №392302 (а.с.10).

16.09.2024 позивач вперше звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку (а.с.54).

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Харківській області прийняло рішення від 25.09.2024 №73, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років, встановивши, що страховий стаж позивача становить 23 роки 02 місяці 04 дні (а.с.17-19).

04.11.2024 позивач уклала договір №0029 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску), відповідно до якого сплатила єдиний внесок за попередній період, а саме: за січень-грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року в сумі 77440,00 грн, тобто за 1 рік 10 місяців (а.с.20-22).

13.11.2024 позивачка повторно звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ (а.с.47).

ГУ ПФУ в Донецькій області відповідно до принципу екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення від 19.11.2024 №73 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням віку. Підставою для прийняття зазначеного рішення слугувало те, що страховий стаж особи становить 21 рік 05 місяців 04 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Період роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - складає 38 роки 03 місяців 24 дні, станом на 01.01.1993 становить 06 років 08 місяців 06 днів (а.с.14-15, 49).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), якою визначено, що право на пенсію за віком особи набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 років.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Отже, право на застосування положень статті 55 Закону №796-XII щодо виходу на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку мають лише ті особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, а також у яких наявний необхідний страховий стаж для призначення пенсії.

Для осіб, які набули право на зменшення пенсійного віку на 6 років, а саме - після досягнення 54-річного віку, у 2024 році, необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком становить 25 років (стаж, передбачений статтею 26 Закону №1058-IV, зменшений на кількість років зменшення пенсійного віку).

Судом встановлено, що позивачу видано посвідчення серія НОМЕР_1 , відповідно до якого вона має статус громадянина (громадянки), який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого відселення у 198 р.р. (а.с.10).

18.08.2024 позивач досягла віку 54 роки.

При цьому відповідач не заперечує, що станом на 01.01.1993 позивач проживала в зоні гарантованого добровільного відселення протягом 06 років 08 місяців 06 днів. Отже, умова проживання станом на 01.01.1993 не менше 3 років виконується.

Водночас спірні правовідносини виникли у зв`язку у відмовою позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням віку через відсутність необхідного страхового стажу.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною четвертою статті 26 Закону №1058-IV встановлено, що наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

Добровільна участь у загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванні передбачена статтею 12 Закону №1058-IV. Правові норми, що регулюють обставини укладання та виконання відповідного договору визначені статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Як вбачається з оскаржуваного рішення від 19.11.2024 №73 (а.с.14), відповідач визначив страховий стаж позивача - 21 рік 05 місяців 04 днів, що в даному випадку не є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 16.09.2024 вперше звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (а.с.54).

ГУ ПФУ в Харківській області відповідно до принципу екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення від 25.09.2024 №73 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю страхового стажу 25 років (а.с.17-18, 45).

При цьому з форми РС-право та вищевказаного рішення слідує, що страховий стаж ОСОБА_1 станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії становить 23 роки 2 місяці 4 дні (а.с.19, 46).

У зв`язку з тим, що позивачу не вистачало страхового стажу 1 рік 10 місяців для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, нею 04.11.2024 із ГУ ПФУ у Волинській області укладено договір №0029 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску).

Відповідно до пункту 2 розділу III згаданого договору позивач сплатила єдиний внесок за січень-грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року в сумі 77440,00 грн (а.с.20-22).

Таким чином, позивач «докупила» 1 рік 10 місяців страхового стажу.

З оскаржуваного рішення від 19.11.2024 №73 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням віку слідує, що страховий стаж особи становить 21 рік 05 місяців 04 днів, тобто відповідач не врахував при обчисленні страхового стажу на момент звернення ОСОБА_1 із заявою від 13.11.2024 про призначення пенсії рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 25.09.2024 №73, яким вже було визначено страховий стаж, та договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску).

Визначаючи інший (менший) страховий стаж позивача, ГУ ПФУ в Донецькій області жодним чином не обґрунтувало, у зв`язку з чим такий страховий стаж є меншим за той, який визначений попередньо ГУ ПФУ в Харківській області, та не надало детального розрахунку стажу.

На думку суду, такі дії відповідача є непослідовними та призвели до порушення прав позивача, яка, маючи на меті отримати право на призначення пенсії, свідомо «докупила» відсутній у неї страховий стаж, необхідний для такого призначення, та цілком логічно очікувала, що пенсія їй буде призначена за повторним зверненням.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням обставин прийняття попереднього рішення ГУ ПФУ в Харківській області, не добросовісно та не розсудливо, безпідставно позбавивши позивача права на пенсію.

Отже, спірне рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Вирішуючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 18.08.2024, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачка за призначенням пенсії повторно звернулась в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку (віку 54 роки позивач досягла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернулась до пенсійного органу 13.11.2024), тому пенсія підлягає призначенню з 18.08.2024.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.11.2024 за №73, зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 18.08.2024, тобто з часу виникнення права на призначення пенсії за віком.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2024 за №73 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 18.08.2024 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька обл., м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій