Справа № 320/59636/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

13 березня 2025 року справа № 320/59636/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний Суд" звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають в обмеженні суми пенсії позивача максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність;

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають у зниженні з 01.07.2021 відсоткового розміру пенсії позивача з 83% до 80% сум грошового забезпечення позивача;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу всі недоплачені суми пенсії без її обмеження максимальним розміром (з урахуванням вже виплачених сум), зберігаючи при цьому її обчислення у відсотковому розмірі 83% сум грошового забезпечення позивача, а також зберігаючи при цьому щомісячну доплату в розмірі 2000 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом надання уточненої позовної заяви, в якій чітко визначити зміст позовних вимог позивача до відповідача відповідно до вимог частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням конкретних найменувань документів та інших доказів, що додаються до позову, а також із чітким зазначенням всіх позовних вимог позивача до відповідача, а саме із зазначенням конкретно з якого періоду слід визнати такі дії, бездіяльність протиправними, а у разі оскарження рішення відповідача необхідно зазначити його реквізити; надання доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу (квитанцію про надсилання до електронного кабінету відповідача через підсистему "Електронний суд" позовної заяви з додатками).

11.02.2025 канцелярією суду зареєстровано заяву позивача про виконання ухвали суду від 31.01.2025, подану через підсистему "Електронний суд" 10.02.2025.

На думку позивача, всі викладені в ухвалі вимоги ним були виконані при подачі даного позову, просить не перешкоджати у доступі до правосуддя та відкрити провадження у справі.

Дослідивши зміст заяви позивача від 10.02.2025, суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали від 31.01.2025 в частині надання уточненої позовної заяви із зазначенням конкретних найменувань документів та інших доказів, що додаються до позову, із зазначенням конкретного періоду порушення прав позивача, а також надання доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу (квитанцію про надсилання до електронного кабінету відповідача через підсистему "Електронний суд" позовної заяви з додатками).

У той же час, вимоги ухвали суду від 31.01.2025 в частині необхідності надання уточненої позовної заяви із чітким зазначенням всіх позовних вимог позивача до відповідача відповідно до вимог частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а у разу оскарження рішення - із зазначенням реквізитів такого рішення, позивачем не виконано, з огляду на таке.

Так, в ухвалі від 31.01.2025 судом було зазначено, зокрема, про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги у вигляді "визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають в обмеженні суми пенсії позивача максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають у зниженні з 01.07.2021 відсоткового розміру моєї пенсії з 83% до 80% сум грошового забезпечення позивача", - не відповідають положенням частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. У даному випадку не зрозуміло, саме дії, бездіяльність чи рішення позивач просить суд визнати протиправними.

У зв`язку з цим, позивачу в порядку усунення недоліків позову необхідно було уточнити вказані вище позовні вимоги із чітким зазначенням всіх позовних вимог позивача до відповідача.

Не погоджуючись із вказаною вимогою суду, у заяві від 10.02.2025 позивачем зазначено про те, що позовні вимоги сформульовані у коректний спосіб, який відповідає Кодексу адміністративного судочинства України, та вважає, що порушення прав позивача відбулося одночасно рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача, що докладно описано в тексті позовної заяви. При цьому представником позивача зауважено, що суд повинен керуватись принципом «суд знає закони», а також не допускати надмірного формалізму (щодо заборони надмірного формалізму існують прецедентні правові висновки Верховного Суду).

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що Верховний Суд, досліджуючи питання відповідності положенням КАС України формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права, за схожих обставин, у постанові від 22.02.2024 у справі №990/150/23 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 117241509) зазначив таке:

"24. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

25. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

26. У статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

27. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

28. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

29. Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

30. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.

31. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

32. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

33. Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

34. Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

35. Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

36. Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

37. Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову".

Крім того, Верховний Суд у згаданій постанові вказав на таке:

"40. Також згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

41. За змістом зазначеної норми це право суд може здійснити за результатом розгляду справи за наявності на це підстав. Тобто процесуальний закон надає право (не обов`язок) суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

42. Суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

43. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції, зокрема враховуючи вимоги процесуального закону, що формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України.

44. Крім того, чітке визначення предмета позову та суті спірних правовідносин має значення, зокрема, і для правильного обчислення строку звернення до суду".

Отже позовні вимоги у прохальній частині позову мають бути максимально чіткими, зрозумілими, без зазначення альтернатив можливих способів захисту порушеного права.

Щодо посилань позивача у заяві від 10.02.2025 на те, що порушення його прав відбулось, у тому числі, рішенням відповідача, про що докладно описано в тексті позовної заяви, суд зазначає таке.

Так, у позовній заяві позивач вказує лише про те, що він звернувся до відповідача із заявою про надання розрахунків його пенсії, проте відповідач не відповів на звернення позивача.

Іншого посилання на рішення відповідача, прийнятого ГУПФУ в м. Києві за результатами розгляду звернення позивача, позовна заява не містить.

Не зазначено в позовній заяві чи звертався позивач до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати позивачу всіх недоплачених сум пенсії без її обмеження максимальним розміром (з урахуванням вже виплачених сум), зберігаючи при цьому її обчислення у відсотковому розмірі 83% сум грошового забезпечення позивача, а також зберігаючи при цьому щомісячну доплату в розмірі 2000 грн. Як і не вказано, чи ухвалював відповідач будь-яке рішення з приводу даних питань.

Крім того, копії будь-яких звернень позивача до відповідача до позовної заяви ОСОБА_1 не додано.

Отже, в позовній заяві відсутнє посилання на те, що відповідач ухвалював рішення з приводу порушених у позові спірних питань. До позовної заяви не додано жодної відповіді чи рішення відповідача щодо позивача.

Таким чином, вимоги ухвали суду від 31.01.2025 в частині надання уточненої позовної заяви з чітким визначенням змісту позовних вимог позивача до відповідача відповідно до вимог частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а у разі оскарження рішення відповідача - із зазначенням реквізитів такого рішення, - не виконані.

Частинами першою-третьою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку для виконання вимог ухвали суду від 31.01.2025 про залишення позову без руху, - протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Керуючись статтями 121, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025, для усунення недоліків позовної заяви, - на 5 (п`ять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали, протягом якого позивачу необхідно:

- надати уточнену позовну заяву, в якій чітко визначити зміст позовних вимог позивача до відповідача відповідно до вимог частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а у разі оскарження рішення відповідача - із зазначенням реквізитів такого рішення.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.