Справа № 300/9725/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2025 р. справа № 300/9725/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Військова частина НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості в сумі 168900,79 грн., -
Позиції сторін. Процесуальні дії суду:
Зайцев Володимир Олександрович в інтересах Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , зарахованого до списків військової частини НОМЕР_1 11.11.2022, на користь Військової частини НОМЕР_1 переплату грошового забезпечення у сумі 168900,79 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 482 від 06.07.2024 «Про призначення службового розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 » розпочато службове розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 555 від 02.08.2024 «Про завершення службового розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 » завершено службове розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 291 від 17.10.2024 солдату ОСОБА_1 з 19.09.2024 призупинено військову службу відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Представник позивача зазначив, що відповідача своїми діями, свідомо та навмисно не повідомивши військову частину НОМЕР_1 про завершення лікування 13.01.2024 та вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 КК України: «Самовільне залишення військової частини або місця служби», завдав матеріальної шкоди військовій частині у вигляді переплати грошового забезпечення за період з 14.01.2024 по 31.01.2024 на загальну суму 168900,79 грн. На думку представника позивача, ОСОБА_1 не мав права на отримання такого грошового забезпечення, оскільки відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Згідно із частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Недобросовісність набувача підтверджується вчиненням ним діянь, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України.
Ухвалою від 08.01.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачу вручено ухвалу суду від 09.01.2025 та судове повідомлення належним чином, а справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 з 11.11.2022 проходив військову службу на посаді кулеметника другого відділення третього взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 261 від 11.11.2022 (а.с. 21).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 482 від 06.07.2024 «Про призначення службового розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 » розпочато службове розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 (а.с. 15).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 555 від 02.08.2024 «Про завершення службового розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 » завершено службове розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 (а.с. 16-20).
Службовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 № 271, кулеметник другого відділення третього взводу другої стрілецької роти солдат ОСОБА_1 вибув з місця виконання завдань за призначенням (с. Темирівка Пологівського району Запорізької області) військової частини НОМЕР_1 , у КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР на лікування на підставі довідки начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 № 1479/5/0685 від 28.09.2023.
Відповідно до рапорту начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 (вх. №1878 від 06.07.2024) солдат ОСОБА_1 вибув з військової частини НОМЕР_1 на стаціонарне лікування в військовий госпіталь № НОМЕР_3 АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_4 ) 28.09.2023, у зв`язку з отриманням поранення (МВТ. ВОСП правої сідничної ділянки), перебував на довготривалому лікуванні та 20.12.2023 був виведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Під час проведення звірки 20.06.2024 медичного пункту з групою персоналу було виявлено, що військовослужбовець солдат ОСОБА_2 довготривалий час не надавав медичну документацію та не повідомляв про своє місцеперебування. Для вияснення місцезнаходження військовослужбовця та його проходження лікування були неодноразові спроби вийти на зв`язок з військовослужбовцем (його мобільний був відключений), з його родичами (батьком та цивільною дружиною), що не мало успіху на зв`язок ніхто не виходив, у зв`язку з чим було направлено офіційний запит на військовий госпіталь НОМЕР_4 АДРЕСА_1 (вих. № 1479/11/1375 від 27.06.2024). Станом на 06.07.2024 інформація про місцеперебування військовослужбовця солдата ОСОБА_4 відсутня, зв`язок з військовослужбовцем відсутній, інформація з медичних закладів про стаціонарне лікування солдата ОСОБА_5 не надходила.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2023 № 354, кулеметника другого відділення третього взводу другої стрілецької роти солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 23).
Згідно з отриманою інформацією командиру військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_2 був надісланий запит (вих. №1479/11/1870 від 14.07.2024) щодо термінів перебування солдата ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, а також інформації про виписку з медичної установи чи переведення в іншу медичну установу.
З військового госпіталю (в/ч НОМЕР_5 ) на запит (вих. №1479/11/1870 від 14.07.2024) надійшла відповідь (вх. № 971/555/ НОМЕР_6 від 20.07.2024), що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ № 6» ДОР з 29.09.2023 по 02.10.2023, скерований на наступний етап медичної евакуації до АДРЕСА_3 (згідно електронної бази даних по області відповідальності).
Згідно з отриманою інформацією командиру військової частини НОМЕР_7 АДРЕСА_4 був надісланий запит (вих. № 1479/11/1993 від 27.07.2024) щодо термінів перебування солдата ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, а також інформації про виписку з медичної установи чи переведення в іншу медичну установу.
З військового госпіталю (в/ч НОМЕР_7 ) на запит (вих. №1479/11/1993 від 27.07.2024) надійшла відповідь № 2902 від 29.07.2024 (вх. № 1091/1638/3091 від 29.07.2024), що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був скерований на лікування у КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», де перебував на стаціонарному лікуванні з 03.10.2023 по 27.10.2023. Переведений для подальшого лікування до КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР м. Коломия, де перебував на лікуванні до 13.01.2024.
Також був надісланий запит (вих. №1479/11/1869 від 14.07.2024) в КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР м. Коломия щодо термінів проходження ВЛК (на підставі наявності довідки ВЛК № 362 від 11.01.2023) та термінів стаціонарного лікування (при наявності такого факту) солдата ОСОБА_2 , а також інформації про виписку з медичної установи чи переведення в іншу медичну установу. Відповідно до отриманої інформації з КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР вих. № 1355/01-05/08 від 16.08.2024, солдат ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травмалогічному відділенні СП «Стаціонар» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР з 27.10.2023 по 12.01.2024. Комісію ВЛК проходив 11.01.2024, згідно з постановою ВЛК № 362 від 11.01.2024 придатний до проходження військової служби.
За результатами службового розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 482 від 06.07.2024, виведеного в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , зарахованого до списків військової частини НОМЕР_1 11.11.2022, визнано винним у вчиненні дисциплінарного порушення самовільного залишення місця служби, що згідно п. 5 додатку №12 наказу МОУ від 29.11.2018 № 604 включено до переліку порушень військової дисципліни, керуючись пунктом «в» статті 48, статтею 54 та статтею 86 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, оголошено «Сувору догану».
Відповідно до абзацу 1 п. 15 розділу ХХХІV та абзацу 1 п. 5 розділу ХVІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого наказом МОУ №260 від 07.06.2018 не включено в проєкт наказу про виплату премії та додаткової винагороди за січень-серпень 2024 року виведеного в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .
За порушення вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16, 49, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та окремого доручення Міністра Оборони України ОСОБА_7 від 23.06.2022 ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення та усіх видів винагороди за місяць, у якому здійснено порушення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 694 від 29.09.2024 «Про завершення службового розслідування за фактом ймовірної переплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 », встановлено, що підставою для припинення нарахування грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 є наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 555 від 02.08.2024 «Про завершення службового розслідування по факту неповернення після лікування до місця розташування в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 », який був виданий після встановлення факту неповернення солдата ОСОБА_2 на військову службу після лікування (а.с. 48-53).
Так, відповідач безпідставно отримав (переплата) суми:
1. грошового забезпечення (без врахування щомісячної премії) з 14.01.2024 по 31.01.2024 8343,44 грн / 31 х 18 = 4844,58 грн,
3. додаткової винагороди з 01.01.2024 по 31.01.2024 в сумі 100 000,00 грн.
Загальна сума нарахованого грошового забезпечення, ПДФО та ЄСВ становить 168900,79 грн., що підтверджується копією рапорта начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 54-55) та копією довідки-розрахунку начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 56).
З огляду на те, що відповідач добровільно не повернув Військовій частині НОМЕР_1 безпідставно отримане за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 грошове забезпечення 168900,79 грн., представник позивача звернувася з цим позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).
Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Статтею 24 Закону № 2232-XII унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Відповідно до частини третьої цієї статті закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно пункту 9 Порядку № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Відповідно до пункту 12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.
Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.
Водночас відповідно до пункту 15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Зібрані в ході службового розслідування докази свідчать про те, що в період з 01.01.2024 по 31.01.2024 солдат ОСОБА_1 отримав від Військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення в сумі 168900,79 грн.
За результатами службового розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 482 від 06.07.2024, виведеного в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , зарахованого до списків військової частини НОМЕР_1 11.11.2022, визнано винним у вчиненні дисциплінарного порушення самовільного залишення місця служби, що згідно п. 5 додатку №12 наказу МОУ від 29.11.2018 № 604 включено до переліку порушень військової дисципліни, керуючись пунктом «в» статті 48, статтею 54 та статтею 86 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, оголошено «Сувору догану».
Позаяк відповідач не прибув до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, то відповідно до пункту 15 Порядку № 260 не мав права на отримання грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.01.2024.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до цієї норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Суд дійшов висновку, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі в період з 01.01.2024 по 31.01.2024 без поважних причин, проте отримував грошове забезпечення за вказаний період.
Враховуючи те, що відповідач самостійно не повернув Військовій частині НОМЕР_1 безпідставно отримане грошове забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.01.2024, то суд вважає підставним звернення позивача до суду із позовом про стягнення ОСОБА_1 168900,79 грн.
Таким чином, адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Військова частина НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості в сумі 168900,79 грн., є обґрунтованим, а тому його належить задовольнити.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Судом встановлено, що позивачем не понесено судових витрат, окрім сплати судового збору.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_6 ) НОМЕР_10 (сто шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень 79 копійок коштів безпідставно набутого грошового забезпечення за період фактичного невиконання обов`язків військової служби.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Військова частина НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_11 , АДРЕСА_7 .

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.