Справа № 140/15066/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/15066/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 81 384,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) 09.07.2024 проводилась фактична перевірка в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами фактичної перевірки було складено акт фактичної перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 .

У висновку зазначеного акта перевірки контролюючий орган вказав на порушення суб`єктом господарювання пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР) та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме: реалізація 2 одиниць товарів на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку.

Представник позивача не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням аргументуючи тим, що в наказі про проведення фактичної перевірки не вказано підстав для її проведення, а є лише посилання на підпункти ПК України та відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки та інформацію, яку контролюючий орган отримав про порушення позивачем вимог чинного законодавства. Отже, вважає, що фактична перевірка проведена за відсутності законних на те підстав. Водночас, позивачем не було допущено жодних порушень податкового та іншого законодавства, відтак, у працівників податкового органу була відсутня підстава для проведення фактичної перевірки, і як наслідок, складення акта фактичної перевірки й винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

На думку представника позивача, наведені в акті перевірки обставини не відповідають дійсності, оскільки позивачем на виконання вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України надано усі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині. Натомість, податковий орган не навів обґрунтованих мотивів неврахування, наданих платником податків під час перевірки первинних документів на походження товару, припустивши вчинення указаних вище порушень, а також не зазначив, які документи, на думку працівників податкового органу, є первинними.

Щодо виявлених під час перевірки порушень пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зазначає наступне.

Як зазначено в акті перевірки, позивачем з 09.07.2024 по 18.07.2024 реалізовано товари на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані в установленому порядку, що відображено у додаток 1 до акта перевірки.

Ці твердження податківців представник позивача вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки перелічені в додатку до акта перевірки товари відображені у видатковій накладній №1207 від 12.07.2024, а саме: 1) мобільний телефон iPhone 15 Pro Max 256 Natural Titanium new відображений під №12; 2) мобільний телефон iPhone 15 128 Blue new - відображений під №11.

Вказані вище первинні документи були надані також до заперечень на акт перевірки, тому вони є невід`ємною частиною матеріалів перевірки і мають бути враховані контролюючим органом під час прийняття рішення, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.09.2023 у справі №280/11956/21. Оскільки форма обліку товарних запасів та документи, що підтверджують походження товарів (договір комісії, акт приймання-передачі товарів, договір купівлі-продажу товару, видаткова накладна), які представники контролюючих органів отримали в приміщенні магазину та поштою шляхом надіслання їх на поштову адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області, проте не взяли до уваги під час складення спірного акта, а потім ці документи були долучені до заперечень на акт перевірки, то, виходячи з вищевказаної правової позиції Верховного Суду, вони є такими, що надані під час перевірки, що виключає можливість застосування до позивача фінансової санкції, встановленої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

У зв`язку з цим прийняте за наслідками цього акта перевірки податкове повідомлення-рішення вважає незаконним, яке просить скасувати.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 залучено в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказала, що фактична перевірка проведена правомірно, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності передбачених ПК України підстав для її проведення.

Щодо встановлених порушень в ході проведення перевірки вказує на те, що всупереч п. 85.2 ст. 85 ПК ФОП ОСОБА_1 не надав посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: банківські виписки, договори оренди або інші документи на право користування приміщенням. Вищезазначені порушення зафіксовані актом фактичної перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 .

Під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області вручено 09.07.2024 представнику позивача вимогу про надання документів в термін до 12.07.2024.

Під час проведення перевірки та станом на дату складання акта фактичної перевірки суб`єктом господарювання ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 надано первинні документи, а саме: договір комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ, акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ на суму 1 972 643 грн (кількість ТМЦ - 862 одиниці), що відповідає наданій до перевірки формі обліку товарних запасів. Інших документів, підтверджуючих походження та відображення в обліку товарно-матеріальних цінностей (в тому числі тих, які додані платником податків до заперечення) товару, який знаходився в господарській одиниці, не було надано, чим, на думку податкового органу, грубо порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону №295/95-ВР.

Відповідно до баз даних державної податкової служби СОД РРО (системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій) через реєстратора розрахункових операцій (РРО) фіскальний номер за адресою: АДРЕСА_1 , в період перевірки з 09.07.2024 по 18.07.2024 встановлено реалізацію товару згідно додатку 1 до акта фактичної перевірки у кількості 2 одиниці на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковувались у встановленому порядку, а саме: товарно-матеріальні цінності, що реалізовані ФОП ОСОБА_1 згідно додатку 1 до акта фактичної перевірки, не передавались комітентом ФОП ОСОБА_3 на реалізацію відповідно до акта приймання-передачі від 01.07.2024, наданого представником ФОП ОСОБА_2 на письмову вимогу посадових осіб органу державної податкової служби, та відповідно не обліковані у формі ведення обліку товарних запасів, наданої до перевірки.

Представник позивача звертає увагу на форму обліку ведення товарних запасів. Відповідно до наявних матеріалів фактичної перевірки у контролюючого органу даний документ значно відрізняється від того документу, який подав позивач до додатків позовної заяві. Окремо виділяє той факт, що документ, котрий був наданий податковому органу, має дуже погану якість, але разом з тим помітно, що це не один і той самий документ.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю, а розгляд справи здійснювати за участі представника ГУ ДПС у Волинській області.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Представник позивача у відповіді на відзив не погодилась з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Повторно акцентує увагу на тому, що як на початок перевірки так і до заперечень на акт перевірки були надані відповідні первинні документи, а саме: договір комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ; акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до цього договору комісії; договір купівлі-продажу товару від 12.07.2024; видаткову накладну №1207 від 12.07.2024; форму обліку товарних запасів. Зазначене повністю спростовує твердження контролюючого органу про неведення позивачем обліку товарних запасів у встановленому законом порядку.

У письмових поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні позову з підстав правомірності проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача та встановлених порушень під час її проведення.

Вказує на те, що наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2024 №2782-п Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 винесений на підставі пп. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перевірка була призначена у зв`язку із здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) на підставі наказу та доповідної записки від управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації від державних органів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а саме листа Державної податкової служби України (далі ДПС України) від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 Щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки APPLE.

Незазначення конкретної підстави в наказі на проведення на перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.п. 81.1 ст. 81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом, що підтверджується практикою Верховного Суду.

Відтак, вважає, що вищенаведений наказ складений з дотриманням норм чинного законодавства, а тому твердження позивача на протиправність наказу і, як наслідок, незаконність проведення такої перевірки є безпідставними.

Перевіркою встановлено, що відповідно до баз даних ДПС СОД РРО встановлено реалізацію через ПРРО (програмний реєстратор розрахункових операцій), зареєстрований за фіскальним номером , товарів, які відсутні в наданих до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ на суму 81 384 грн, а саме: 14.07.2024 о 14 год. 25 хв. згідно фіскального чека №265Ехо4Q10 від 14.07.2024 реалізовано Мобільний телефон iPhone НОМЕР_2 Pro Max 256 Natural Titanium new на суму 49 783,00 грн та 16.07.2024 о 15 год. 30 хв. згідно фіскального чека №KIdFdiMJf4A від 16.07.2024 реалізовано Мобільний телефон iPhone НОМЕР_3 Blue new на суму 31 601,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку згідно додатку №1 до акта перевірки.

Таким чином, вважає, що здійснювалась реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані у законодавчо встановленому порядку та на які до перевірки не надано документи, що підтверджують його походження та облік, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону №265/95.

Додатково зазначає, що згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2024 року по справі №280/6832/23, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

З врахуванням вищезазначеного стверджує, що перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 09.07.2024 по 18.07.2024 здійснювалась реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, на загальну суму 81 384, 00 грн, які не обліковані у законодавчо встановленому порядку та на які до перевірки не надано документи, що підтверджують його походження та облік.

Підтверджує твердження ГУ ДПС у Волинській області про те, що надана позивачем під час перевірки форма обліку товарних запасів низької якості та суттєво відрізняється від документа, поданого позивачем у додатках до позовної заяви.

Вважає, що податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 № на загальну суму 81 384,00 грн є законним та обґрунтованим, складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

У додаткових письмових поясненнях представник позивача щодо пояснень третьої особи вказує на протиправність проведення фактичної перевірки позивача, оскільки додана ГУ ДПС у Дніпропетровській області до цих пояснень доповідна записка управління податкового аудиту не містить жодних конкретних відомостей про те, що саме ФОП ОСОБА_1 порушив норми законодавства, що стало б підставою для проведення перевірки.

Крім того, у зазначеній доповідній записці вказано про наявність листа Державної податкової служби України (далі - ДПС України) від 03.07.2024 № 19312/7/99-00-07-04-02-07, проте самий лист податковий орган не долучає, що викликає сумнів у реальності поданої інформації, відповідно, обґрунтованості та підставності складення відповідної доповідної записки. Також відсутність у наказі реквізитів суб`єкта, який перевіряється, додатково вказує на відсутність фактичних підстав для проведення перевірки. Також вказує на безпідставність проведення перевірки за період з 01.10.2021, оскільки використання податкової інформації та документів за минулі періоди передбачено виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок. При цьому, ФОП ОСОБА_1 розпочав свою господарську діяльність за цією адресою господарської одиниці лише у 2024 році.

Всі товари, які зазначені інспекторами в акті перевірки, відображені в прихідних документах, наданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області після початку перевірки, що повністю спростовує наведені порушення, а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення є незаконним і підлягає скасуванню.

Просить врахувати викладені обставини, ухвалити законне і справедливе судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 08.07.2024 №2782-п Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , направлень на перевірку від 08.07.2024 №5453, №5455 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 09.07.2024, тривалістю не більше 10 діб, за результатами якої складено акт перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 .

Актом фактичної перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) та пункту 85.2 статті 85 ПК України.

Під час перевірки працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області вручено 09.07.2024 уповноваженій особі позивача ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про спільну діяльність (договору про співпрацю від 15.05.2024) письмову вимогу перевіряючих про надання платником податків документів за період з 01.10.2021 по дату завершення перевірки у строк до 11 год. 00 хв. 12.07.2024 за наступним переліком:

1. ліцензії діючі та попередні;

2. договори про трудові відносини з найманими працівниками, накази на призначення, паспортні дані та коди РНОКПП працівників та ФОП;

3. договори оренди або документи щодо права власності на господарську одиницю;

4. реєстраційні посвідчення та довідки про опломбування РРО;

5. книги обліку розрахункових операцій, фіскальні звітні чеки;

6. касова книга, прибуткові та видаткові касові ордери, відомості на видачу готівки;

7. виписки банку;

8. відомості нарахування заробітної плати;

9. відомості виплати заробітної плати;

10. договори, первинні документи щодо оприбуткування (придбання) ТМЦ за період з 01.10.2021 по дату початку перевірки;

11. форма ведення ТМЦ, залишки ТМЦ на 09.07.2024, договори комісії.

Супровідним листом від 09.07.2024 ФОП ОСОБА_1 на підставі статті 85 ПК України надав ГУ ДПС у Дніпропетровській області наступні документи: копію договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ; копію акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ; копію форми ведення обліку товарних запасів; копію договору №04-2024/КР суборенди нежитлового приміщення від 24.04.2024; копію договору про співпрацю від 15.05.2024.

Як слідує із акта перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 , на письмову вимогу посадових осіб органу державної податкової служби не надано в повному обсязі всі документи ведення господарської діяльності, а саме: виписки банку за перевіряємий період. Відповідно до баз даних ДПС СОД РРО через ПРРО ф. н. НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в період перевірки з 09.07.2024 по 18.07.2024 встановлено реалізацію товару, згідно додатку 1 до акту фактичної перевірки у кількості 2 од. на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: товарно-матеріальні цінності, що реалізовані ФОП ОСОБА_1 згідно додатку 1 до акту фактичної перевірки не передавались комітентом ФОП ОСОБА_3 на реалізацію згідно акту приймання-передачі від 01.07.2024, наданого представником ФОП ОСОБА_2 на письмову вимогу посадових осіб органу державної служби та відповідно не облікованих у формі ведення обліку товарних запасів, наданої до перевірки. Протягом проведення перевірки інших первинних документів, підтверджуючих походження товару та форма обліку ТМЦ не надавались.

В акті перевірки зазначено, що зауваження до акта перевірки не надходили, однак представник позивача подала 12.08.2024 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області письмові заперечення до акта фактичної перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/, до яких долучила наступні документи: копію видаткової накладної №1207 від 12.07.2024; копію договору купівлі-продажу товару №ЗО-1207.24-КА від 12.07.2024; копію форми ведення обліку товарних запасів.

За результатами розгляду заперечень ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом від 02.09.2024 №61550/6/04-36-07-14-10 повідомило позивача про те, що перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовані правомірно та обґрунтовано.

На підставі акта перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР в загальній сумі 81 384,00 грн.

Як слідує з розрахунку штрафних (фінансових) санкцій згідно акту фактичної перевірки від 18.07.2024 №2017/04-36-07-14-04/ НОМЕР_1 , штрафні санкції застосовано за реалізацію товару у кількості 11 одиниць на загальну суму 81 384 грн, які не обліковані у встановлено порядку.

Позивач через представника подав до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 №, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 29.11.2024 №35890/6/99-00-06-03-02-06, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 КАС України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (правова підстава).

За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2023 у справі №420/9909/23 вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав незазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.

Застосовними у спорах цієї категорії також є висновки Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відповідно до яких неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Застосування таких висновків Великої Палати Верховного Суду знайшло своє відображення у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 29 листопада 2021 року у справі № 280/1367/20; від 01 грудня 2021 року у справі №400/1646/20; від 06 липня 2022 року у справі №815/5551/14, від 24 квітня 2023 року у справі №560/2210/19, від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21, від 27 квітня 2022 року у справі №140/1846/21, від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 28 грудня 2022 року у справі №160/14248/21, від 28 грудня 2022 року у справі №420/22374/21, від 23 лютого 2023 року у справі №160/20112/21, від 23 лютого 2023 року у справі №600/1402/22-а тощо.

Якщо систематизувати цю судову практику щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Виявлення під час розгляду справ допущення контролюючим органом істотних порушень норм податкового законодавства (до прикладу, встановлення факту відсутності законних підстав для призначення перевірки), це за висновками Верховного Суду може спричиняти наслідки у вигляді скасування наказу про призначення перевірки та/або рішень, прийнятих за її наслідками. Водночас, ті процедурні порушення, які за своїм змістом не є істотними за практикою Верховного Суду таких наслідків не спричиняють.

З огляду на викладене, слід акцентувати увагу на наявності істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідності відмежування у спорах цієї категорії питання «наявності підстав для проведення перевірки» від питання «достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі» та/або «недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Застосовуючи такі правові висновки Верховного Суду до спірних у цій справі правовідносин, суд, перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстави для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято наказ від 08.07.2024 №2782-п, є наявна в податкового органу інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій.

На підтвердження отримання такої інформації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, тобто податковий орган, що здійснював перевірку, надав суду доповідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з якої слідує наступне.

Відповідно до функцій та процедур, що закріплені за ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з метою належного контролю за дотриманням платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи ДПС, у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації від державних органів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а саме - листа ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 Щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки APPLE.

У зв`язку із цим податковий орган вважав за доцільне призначити фактичну перевірку суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин.

З цього приводу суд зазначає, що податковий орган, що здійснював перевірку, не надав суду належних доказів, що підтверджують фактичні підстави для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . У вищенаведеній доповідній записці відсутня інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків, а саме позивачем, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Жодної інформації про діяльність ФОП ОСОБА_1 , яка може свідчити про можливе порушення ним законодавства у доповідній записці нема. Також контролюючим органом не надано суду лист ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 Щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки APPLE, який би свідчив про можливе порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства.

Більш того, наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2024 №2782-п Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 не містить обов`язкових реквізитів, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Суд зауважує, що наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2024 №2782-п виданий щодо проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак в ньому відсутня інформація про найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), що свідчить про порушення контролюючим органом під час оформлення наказу у заповненні обов`язкових реквізитів, які передбачені пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

З врахуванням цього такі недоліки у заповненні наказу є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, однак уповноважена особа позивача ФОП ОСОБА_2 здійснив допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки торгової одиниці позивача.

Зазначення в наказі періоду діяльності позивача, за який необхідно провести перевірку, а саме з 01.10.2021, тобто за період діяльності з врахуванням вимог статті 102 ПК України, коли ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 08.02.2021, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у випадку, коли позивач здійснює господарську діяльність у вищенаведеній торговій одиниці лише у 2024 році, не є тією істотною обставиною, що впливає на законність проведення перевірки та є лише недоліком в оформленні рішення про проведення перевірки, однак не є підставою вважати його протиправним.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги відсутність у наказі обов`язкової інформації про найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), а також недоведення контролюючим органом фактичних підстав, визначених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, для проведення перевірки позивача, а саме наявність інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків, у даному випадку позивачем, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, суд приходить до висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено протиправно. Такі допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 призводять до відсутності правових наслідків таких, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування рішення, прийнятим за її результатами.

Разом з тим, враховуючи те, що позивач (його представник) здійснив допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки, а також вказує на відсутність встановлених під час перевірки порушень законодавства, тому суд також надає оцінку таким обставинам.

Щодо виявлених під час перевірки порушень законодавства суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР та пункту 85.2 статті 85 ПК України, а саме: реалізація 2 одиниць товарів на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку.

Пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Згідно з абзацом 60 статті 2 Закону №265/95 термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту" для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 №231. Смартфони та мобільні телефони відносяться до даного переліку.

Згідно з статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначає Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033 (далі - Порядок №496).

Згідно пункту 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Отже документами, що є підставою для внесення записів до товарних запасів є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.

В свою чергу законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку товарних запасів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Під час перевірки було встановлено, на письмову вимогу посадових осіб органу державної податкової служби не надано в повному обсязі всі документи ведення господарської діяльності, а саме: виписки банку за перевіряємий період. Відповідно до баз даних ДПС СОД РРО через ПРРО ф. н. НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в період перевірки з 09.07.2024 по 18.07.2024 встановлено реалізацію товару, згідно додатку 1 до акту фактичної перевірки у кількості 2 од. на загальну суму 81 384,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: товарно-матеріальні цінності, що реалізовані ФОП ОСОБА_1 згідно додатку 1 до акту фактичної перевірки не передавались комітентом ФОП ОСОБА_3 на реалізацію згідно акту приймання-передачі від 01.07.2024, наданого представником ФОП ОСОБА_2 на письмову вимогу посадових осіб органу державної служби та відповідно не облікованих у формі ведення обліку товарних запасів, наданої до перевірки. Протягом проведення перевірки інших первинних документів, підтверджуючих походження товару та форма обліку ТМЦ не надавались.

Суд зауважує, що контролюючий орган вручив уповноваженій особі позивача письмову вимогу перевіряючих про надання платником податків документів від 09.07.2024, в якій просив надати до перевірки документи за період з 01.10.2021 по дату завершення перевірки у строк до 11 год. 00 хв. 12.07.2024 за наступним переліком:

1. ліцензії діючі та попередні;

2. договори про трудові відносини з найманими працівниками, накази на призначення, паспортні дані та коди РНОКПП працівників та ФОП;

3. договори оренди або документи щодо права власності на господарську одиницю;

4. реєстраційні посвідчення та довідки про опломбування РРО;

5. книги обліку розрахункових операцій, фіскальні звітні чеки;

6. касова книга, прибуткові та видаткові касові ордери, відомості на видачу готівки;

7. виписки банку;

8. відомості нарахування заробітної плати;

9. відомості виплати заробітної плати;

10. договори, первинні документи щодо оприбуткування (придбання) ТМЦ за період з 01.10.2021 по дату початку перевірки;

11. форма ведення ТМЦ, залишки ТМЦ на 09.07.2024, договори комісії.

Суд звертає увагу на те, що такі документи, зокрема, договори, первинні документи щодо оприбуткування (придбання) ТМЦ за період з 01.10.2021 по дату початку перевірки (09.07.2024), форма ведення ТМЦ, залишки ТМЦ на 09.07.2024, договори комісії слід було надати контролюючому органу до 11 год. 00 хв. 12.07.2024.

На виконання цієї вимоги позивач супровідним листом від 09.07.2024 на підставі статті 85 ПК України надав ГУ ДПС у Дніпропетровській області наступні документи: копію договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ; копію акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ; копію форми ведення обліку товарних запасів; копію договору №04-2024/КР суборенди нежитлового приміщення від 24.04.2024; копію договору про співпрацю від 15.05.2024. Тобто, позивач надав цим супровідним листом контролюючому органу документи, наявні в нього станом на 09.07.2024.

В той час, в акті перевірки та в додатку 1 до нього міститься інформація про реалізацію позивачем відповідно до баз даних ДПС СОД РРО через ПРРО (ф. н. НОМЕР_4 ) товарів, які відсутні в наданих до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 07.06.2024 №ЗО-07-06-24-КЮ на суму 81 384 грн, а саме: 14.07.2024 о 14 год. 25 хв. згідно фіскального чека №265Ехо4Q10 від 14.07.2024 реалізовано Мобільний телефон iPhone НОМЕР_2 Pro Max 256 Natural Titanium new на суму 49 783,00 грн та 16.07.2024 о 15 год. 30 хв. згідно фіскального чека №KIdFdiMJf4A від 16.07.2024 реалізовано Мобільний телефон iPhone НОМЕР_3 Blue new на суму 31 601,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку.

Отже, із наведеного слідує, що позивачем на вимогу контролюючого органу не надано документи, які підтверджують облік вищенаведених товарів (мобільних телефонів), що були реалізовані ФОП ОСОБА_1 14.07.2024 та відповідно 16.07.2024. З цього приводу суд зазначає, що такі документи станом на дату отримання письмової вимоги перевіряючих та надіслання 09.07.2024 контролюючим органам запитуваних документів позивач надати податковому органу не мав можливості внаслідок їх відсутності, оскільки такі документи були складені лише 12.07.2024, тобто під час проведення фактичної перевірки. До того ж, письмова вимога контролюючого органу містила обов`язок платника податків надати, зокрема, договори, первинні документи щодо оприбуткування (придбання) ТМЦ за період з 01.10.2021 по дату початку перевірки (09.07.2024).

Додаткової вимоги під час проведення фактичної перевірки після встановлення реалізації позивачем 14.07.2024 та відповідно 16.07.2024 двох мобільних телефонів на загальну суму 81 384 грн контролюючий орган платнику податків не надсилав, у зв`язку з чим дійшов до передчасних висновків про реалізацію цих товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Представник позивача додала до заперечення до акта фактичної перевірки первинні документи, що підтверджують облік цих товарів, а саме: копію видаткової накладної №1207 від 12.07.2024; копію договору купівлі-продажу товару №ЗО-1207.24-КА від 12.07.2024; копію форми ведення обліку товарних запасів, однак такі документи безпідставно не були взяті до уваги контролюючим органом.

Так, у видатковій накладній №1207 від 12.07.2024 міститься інформація про те, що ФОП ОСОБА_4 (постачальник) передав ФОП ОСОБА_1 (покупець) товари на загальну суму 96 977,20 грн, зокрема: 1) мобільний телефон iPhone 15 Pro Max 256 Natural Titanium new на суму 49 783,00 грн (відображений під №12); 2) мобільний телефон iPhone НОМЕР_3 Blue new на суму 31 601,00 грн (відображений під №11). Вказані документи були придбані позивачем у наведеного постачальника на підставі договору купівлі-продажу товару №ЗО-1207.24-КА від 12.07.2024, який відображений у формі ведення обліку товарних запасів.

Очевидним є те, що такі документи не могли бути надані контролюючому органу на початок проведення фактичної перевірки та отримання письмової вимоги (09.07.2024), оскільки на цей час не існували. Наведене підтверджує розбіжність у поданій на час початку проведення перевірки та під час заперечення до акта фактичної перевірки формі ведення обліку товарних запасів, оскільки перша складена станом на 09.07.2024, а друга 12.07.2024.

Суд зазначає, що податковими органами взагалі не надано оцінки первинним документам, які були надані представником позивача до заперечення на акт перевірки, а в ході проведення перевірки безпідставно констатували їх відсутність.

Фактично вказана обставина спростовує доводи податкового органу про відсутність документів щодо обліку товарів на момент проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 .

У даній справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції щодо придбання позивачем спірних товарів, які реалізовувалися ним у магазині 14.07.2024 та 16.07.2024; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами; відповідачем не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем ведення обліку товарних запасів.

Отже, на думку суду, вказані документи підтверджують облік та походження товарних запасів на загальну суму 81 384,00 грн, які під час проведення перевірки були реалізовані.

Відтак, суд дійшов висновку, що в ході проведення перевірки податковим органом не доведено порушення позивачем ведення обліку товарних запасів.

Враховуючи наведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 81 384,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06 вересня 2024 року №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4; код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Україна, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок, 17а, код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Повний текст судового рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя Н. В. Стецик