Справа № 420/25023/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25023/24

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шевчук О. А.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника ОСОБА_1 адвоката Голотової М. М.;

представника ГУНП в Одеській області Рудь В. В.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Голотової Маріанни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі за позовом адвоката Голотової Маріанни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2024 року адвокат Голотова М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП в Одеській області) в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУНП в Одеській області №1753 від 09.07.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Одеського районного управління поліції №1 та Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області», в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 про звільнення зі служби в поліції заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.07.2024 року по день поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 (далі - ОРУП №1) ГУНП в Одеській області, та в частині стягнення грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за 1 місяць.

Пояснюючи обставини позову, адвокат ОСОБА_2 зазначає, що її довірителя притягнули до дисциплінарної відповідальності та наклали дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку зі вчиненням, останнім, протиправних дій, що виразилися у неповідомленні про пропозицію отримання неправомірної вигоди на спецлінію « 102».

Адвокат також указує про наявність з цього приводу кримінального провадження від 03.01.2024 №0000001, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та про перекваліфікацію дій її довірителя за частиною 3 статті 369-2 КК України.

Обґрунтовуючи незаконність наказів про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та відповідно і про звільнення, адвокат наголошує на такому.

По перше, на її думку, в основу висновку службового розслідування покладено лише матеріали кримінального провадження, позаяк факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах указаного кримінального провадження.

По - друге, на переконання адвоката ОСОБА_2 , матеріали службового розслідування не містять доказів порушення її довірителем службової дисципліни, а саме нездійснення з січня до травня 2024 року відповідних організаційно практичних заходів, спрямованих на попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства на території обслуговування ОРУП №1, не є доведеним, що ОСОБА_1 не виконував заходи щодо попередження правопорушень у сфері, пов`язаною з домашнім насильством у 2024 році.

По - третє, представниця позивача наголошує, що матеріали службового розслідування не містять доказів вчинення позивачем таких порушень, що тягнуть за собою обов`язкове звільнення зі служби в поліції, відсутня наявність причинного зв`язку між його діями та їх наслідками, що, в свою чергу, свідчить про недоцільність застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з посади.

По четверте, не погоджуючись з тим, що позивач порушив службову дисципліну, не перебуваючи на робочому місці 19.06.2024 з 14.00 год до 18 год. 15 хв., адвокат ОСОБА_2 указує, що у вказаний час її довіритель виконував свої службові обов`язки поза межами адміністративної будівлі, оскільки за специфікою своєї роботи, ОСОБА_1 повинен здійснювати виїзди для перевірки роботи особового складу МРГ «Поліна», який займається протидією домашньому насильству.

До того ж, адвокат звертає увагу, що в той день, ОСОБА_1 був викликаний членом дисциплінарної комісії для опитування в рамках службового розслідування та його відсутність, з цього приводу, була узгоджена з начальником СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Суязовим А.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову адвоката Голотової М.М., в інтересах ОСОБА_1 - відмовлено.

Підставами для відмови в задоволенні позову, став аналіз, проведений судом першої інстанції, фактичних обставин справи, а також Законів України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), «Про запобігання корупції» 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон 1700-VII), Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний Статут), Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Суд висновував, що зібраними дисциплінарною комісією доказами, як від органів досудового слідства, так і безпосередньо під час службового розслідування, а саме шляхом опитування ОСОБА_3 , якого позивач схиляв до надання неправомірної вигоди, дослідженням матеріалів провадження за заявою ОСОБА_3 , журналів реєстрації заяв, протоколів обшуку, допиту понятих по кримінальному провадженню, підтверджується висновок даного дисциплінарного органу, що ОСОБА_1 своїми діями схиляв ОСОБА_3 до неправомірних дій, використав своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, не повідомив про пропозицію надання неправомірної вимоги.

Суд констатував, що позивач порушив приписи статей 22, 23 Закону 1700-VII, оскільки використав своє службове становище всупереч інтересам служби та етичної поведінки працівника поліції, схиляв особу до надання неправомірної вимоги, не вчиняв дій по припиненню незаконної торгівлі, не повідомив про пропозицію надання неправомірної вигоди.

Отож, на думку суду, наведені обставини та зібрані докази були достатніми для визнання дисциплінарною комісією доведеності факту вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 .

Досліджуючи обставини вчинення позивачем, 19.07.2024 прогулу, суд зазначив, що вони не підтвердились в судовому засіданні, адже спростовуються не тільки поясненнями позивача, але і допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 , який підтвердив, що в другій половині того дня був разом з ОСОБА_1 який займався питаннями пов`язаними з службовою діяльністю.

Утім суд зауважив, що наведений його висновок, жодним чином не впливає на правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Вирішуючи законність звільнення позивача під час його перебування на лікарняному, суд відзначив про обґрунтованість позиції ГУНП в Одеській області стосовно приховання ОСОБА_1 таких обставин та несвоєчасного повідомлення безпосереднього керівництва про перебування на лікарняному. Також суд врахував, що в наказі про звільнення ОСОБА_1 з посади були внесені відповідні зміни щодо дати звільнення.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Адвокат Голотова М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, зазначає про необґрунтованість рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволенні позову.

Адвокат зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно - правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Тож, на її думку, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Проте, на її переконання, висновок службового розслідування ґрунтується лише на матеріалах кримінального провадження.

Не погоджуючись з висновком службового розслідування, адвокат Голотова М.М.

заявляє до повноважень дисциплінарної комісії не входить здійснювати правову кваліфікацію діям осіб, учасникам кримінальних проваджень, зокрема позивача та інших осіб зазначених у матеріалах кримінального провадження.

Як вона вважає, наявність складу злочину та наявність вини, встановлюється тільки вироком суду.

Позаяк, в матеріалах кримінальної справи містяться лише пояснення заявника ОСОБА_3 , процесуальні документи, що не містять доведеність винуватості, а лише фіксують хід досудового розслідування, дисциплінарна комісія не мала повноважень робити висновки з приводу обставин даної події, в тому числі робити висновки, що її довіритель зобов`язаний був доповісти керівництву про факт надання грошових коштів зазначеним громадянином, які підпадають під реєстрацію в єдиному обліку, як повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, ініціювати рапорт та за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» повідомити органи поліції.

У відзиві на апеляцію представник ГУНП в Одеській області зазначає, що повністю погоджується з ухваленим судовим рішенням, вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з`ясував усі обставини по справі та надав їм належну оцінку.

Даючи, у відзиві на апеляцію правову оцінку її доводам, представник ГУНП в Одеській області вважає їх безпідставними, необґрунтованими, а апеляцію такою, що не може бути задоволена.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Голотова М.М. представляючи інтереси ОСОБА_1 , підтримала доводи апеляції та просила її задовольнити.

Представниця ГУНП в Одеській області Рудь В.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи.

15.09.2023 відповідно до наказу ГУНП в Одеській області № 1257 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

19.06.2024 на адресу керівника ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області про виявлення факту порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків заступником начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Указано в доповідній записці про затримання ОСОБА_1 19.06.2024 працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками УСБУ в Одеській області, в межах кримінального провадження від 03.01.2024 №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України (у подальшому, дії останнього були перекваліфіковані за частиною 3 статті 369-2 КК України), неповідомлення про пропозицію неправомірної вигоди на спецлінію « 102», учинення протиправних дій.

Наказом ГУНП в Одеській області від 20.06.2024 №1564 призначене службове розслідування.

З копій окремих процесуальних документів по кримінальному провадженню від 03.01.2024 № 0000001, які 25.06.2024 надійшли на адресу дисциплінарної комісії ГУНП в Одеській області з ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, для долучення до матеріалів службового розслідування, встановлено, що до УСБУ в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поскаржився на дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрий вимагав у нього неправомірну вигоду у сумі 5 000 грн щомісяця за непритягнення його до адміністративної відповідальності та за невтручання в його підприємницьку діяльність (продаж водних біоресурсів).

Зібрані матеріали були направленні до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, де 02.01.2024 було відкрито кримінальне провадження № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

Як було встановлено в ході досудового розслідування, у листопаді 2023 року, ОСОБА_1 , прибув до торгівельної точки ОСОБА_3 , що знаходиться на продуктовому ринку «Фонтанка-3» у селі Фонтанка, Одеського району, Одеської області, де представившись працівником поліції перевірив у останнього дозвільні документи на торгівлю рибою та повідомив, що з наявним комплектом документів реалізовувати рибу він не може.

До того ж, ОСОБА_1 висловив ОСОБА_3 про необхідність мати при собі усі документи для продажу біоресурсів, назвавши їх перелік, зокрема паспорт прив`язки торгівельного місця, санітарні книжки, дозволи на реалізацію тощо.

На початку грудня 2023 року, ОСОБА_1 знову прибув до торгівельної точки ОСОБА_3 , де повторно, перевіривши наявні, у останнього, документи повідомив, що у зв`язку із їх неповнотою він вимушений скласти адміністративний протокол за незаконну роздрібну торгівлю та вилучити рибу.

Утім, при цьому повідомив ОСОБА_3 , що він зможе торгувати рибою надалі, якщо передаватиме йому неправомірну вигоду у розмірі 5 000 грн щомісяця.

28.02.2024 о 18:40 ОСОБА_3 прибув за адресою проживання ОСОБА_1 , а саме до гаражного приміщення АДРЕСА_1 , де передав йому кошти в сумі 5 000 грн.

19.06.2024 о 18:30, на вимогу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 знову прибув до вказаної адреси, де у приміщенні гаражу передав йому 20 000 грн.

Відразу після цього, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 було викрито у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та згідно процесуального документу - протоколу затримання, затримано о 18:40 працівниками ТУ ДБР в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України)

З копії протоколу обшуку, проведеного у рамках кримінального провадження №0000001, що надійшов дисциплінарної комісії для долучення до матеріалів службового розслідування, випливає, що 19.06.2024 посадовими особами слідчого відділу ТУ ДБР, у тому числі УСБУ в Одеській області, у присутності ОСОБА_1 , понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було проведено санкціонований судом обшук у приватному гаражі ОСОБА_9 в ході якого виявлено та вилучено кошти у сумі 20 000 грн.

Дисциплінарна комісія, в ході службового розслідування опитала ОСОБА_3 , який підтвердив, що ОСОБА_1 після неодноразової перевірки його документів щодо здійснення торгівельної діяльності запропонував сплачувати йому «подяку», у розмірі 5 000 грн, щомісячно. Про вказані обставини, він повідомив правоохоронні органи.

19.06.2024, як зазначав ОСОБА_3 , домовившись про зустріч з ОСОБА_1 , він передав, останньому, в його гаражі 20 000 гривень за березень, квітень, травень та червень 2024 року. Одразу після цих подій ОСОБА_1 був затриманий правоохоронцями.

Опитані, в ході службового розслідування, поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що у гаражі, праворуч від входу уздовж стінки стояла дерев`яна тумба, на якій лежали кошти схожі на ті, що при них раніше вручили ОСОБА_3 .

Далі, за їх поясненнями, адвокат затриманого зауважила, що начебто гараж був постійно відкритий, а відтак не зрозуміло, як гроші там опинились, але, за їх твердженням, вони постійно були неподалік від гаражу, метрів 5-7 від нього, та жодного разу не бачили, щоб до гаражу хтось заходив до початку проведення обшуку, який не розпочинався поки не прибув адвокат ОСОБА_1 .

Згідно інформації, яка зареєстрована у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», випливає, що починаючи з листопада 2023 року до 19.06.2024, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про незаконну торгівлю ОСОБА_3 водними біоресурсами, але укрив від реєстрації вказану інформацію в єдиному обліку Національної поліції України.

Виходячи з вищенаведеного, дисциплінарна комісія встановила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 23, частини 1 статті 64 Закону №580-VIII, пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (далі Порядок №100) , абзацу першого розділу II Посадової інструкції від 21.03.2024 № 60/1254, починаючи з листопада 2023 року до 19.06.2024 вказану вище інформацію укрив, в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ОРУП №1 ГУНП в Одеській області не зареєстрував, жодних заходів, спрямованих на припинення адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_3 , та документування його протиправних дій, не вживав.

Як протиправний результат, 28.02.2024 та 19.06.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порушення положень пунктів 1,2,3 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону №580-VIII, пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього та четвертого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі Правила етичної поведінки поліцейських), пункту 2.1. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 24.04.2023 № 1000, вчинив протиправні дії, які мають ознаки корупційних, пов`язанні з отриманням від ОСОБА_3 неправомірної вигоди у вигляді 25 000 грн, за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність.

Окрім того, в ході проведення службового розслідування, встановлено, що ОСОБА_1 порушував службову дисципліну, а саме нехтуючи своїми посадовими обов`язками, не виконував організаційно-розпорядчі акти, якими зобов`язано проводити відповідну роботу щодо профілактики порушень службової дисципліни серед працівників поліції. Також був відсутній на роботі 19.06.2024, що є прогулом.

Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що обставини, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - відсутні.

Водночас встановлено, заподіяння дисциплінарним проступком шкоди, що виразилась у підриві авторитету та довіри до органів Національної поліції України.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції С. Тендіт вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог:

пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту;

пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 8, 18 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону №580-VIII;

частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої етапі 38 Закону 1700-VII;

абзаців другого, третього, четвертого, шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських;

пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події №100;

абзаців 3, 4 підпункту 7 пункту 36 Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознаками статі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 658;

абзацу першого, шостого пункту 3.2., пункту 4.1. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом від 24.04.2023 №1000.

Наявне, на думку дисциплінарної комісії, також, в діях ОСОБА_1 , порушень абзацу першого, пунктів 2,3,8 абзацу другого, пунктів 5, 7 абзацу четвертого розділу II Посадових інструкцій від 18.10.2023 № 60/3494, від 21.03.2024 № 60/1254, що виразилося:

- в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України;

- непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків установлених вимогами нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- в порушенні Присяги поліцейського, в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, що підривають авторитет Національної поліції України;

- в порушенні етики поліцейського, Правил внутрішнього розпорядку та антикорупційного законодавства України;

- у відсутності організації з січня до травня 2024 року відповідних організаційно - практичних заходів, спрямованих на попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства на території обслуговування ОРУП №1 ГУНП в Одеській області;

- у невиконанні вимог наказу ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 08.05.2024 №541, в частині здійснення аналізу з попередження правопорушень, учинених у домашньому середовищі;

- невиконанні обов`язкових заходів, передбачених пунктами 1, 2, 4, 8 нормативного акта ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 02.05.2024 № 60/1712, щодо попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством на 2024 рік;

- в укритті (з листопада 2023 року до 19.06.2024) та нереєстрації у єдиному обліку Національної поліції України інформації про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, пов`язаних з незаконною торгівлею водними біоресурсами;

- у невжитті заходів щодо документування та припинення (з листопада 2023 року до 19.06.2024) протиправних дій ОСОБА_3 , пов`язаних з вчиненням адміністративних правопорушень;

- у схилянні (з грудня 2023 року до 19.06.2024) ОСОБА_3 , шляхом погроз на адресу останнього, до неправомірних дій з корисливих мотивів;

- використання (з листопада 2023 року до 19.06.2024) під час спілкування з ОСОБА_3 службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб;

- вступі 28.02.2024 та 19.06.2024 у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_3 неправомірної вигоди у сумі 25 000 грн за непритягнення, останнього, до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність;

- у прийнятті 28.02.2024 та 19.06.2024 пропозиції неправомірної вигоди та не інформуванні про це безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції;

- у відсутності в робочий день (середу) 19.06.2024 (з 14:00 до 18:15) на місці несення служби для виконання посадових інструкцій, у тому числі основних обов`язків та повноважень поліцейського;

- використанні 19.06.2024 (з 14:00 до 18:15) робочого часу для вчинення протиправних, корупційних дій;

- введені 19.06.2024 в оману та неповідомленні керівництву ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про причини відсутності на службі.

Відзначено, у висновках службового розслідування, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було письмово ознайомлено наказом Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», в якому підпункт 2 пункту 1 встановлює, що за результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень, застосовується до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

За таких умов наголошується, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , як крайнього заходу дисциплінарного впливу, є співмірним вчиненому, останнім, проступку.

У висновку службового розслідування також зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення членам дисциплінарної комісії про обставини вчинення дисциплінарного проступку.

09.07.2024 керівник ГУНП в Одеській області прийняв наказ № 1753 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 та ОРУП №2 ГУНП в Одеській області».

Відповідно до пункту 1 даного наказу до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні:

вимог пунктів 1,2,3,4,6,8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту;

пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 8, 18 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону №580-VIII;

частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої етапі 38 Закону 1700-VII;

абзаців другого, третього, четвертого, шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських;

пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події №100;

абзаців 3, 4 підпункту 7 пункту 36 Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознаками статі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 658 абзацу першого, шостого пункту 3.2., пункту 4.1. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом від 24.04.2023 №1000;

абзацу першого, пунктів 2,3,8 абзацу другого, пунктів 5, 7 абзацу четвертого розділу II Посадових інструкцій від 18.10.2023 № 60/3494, від 21.03.2024 № 60/1254

15.07.2024 керівник ГУНП в Одеській області прийняв наказ № 1112 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580- VIII (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції).

Наказом №1809 о/с від 11.11.2024 внесені зміни до наказу ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 та змінено дату звільнення з 15.07.2024 року на 30.07.2024 року.

Внесення таких змін було викликано знаходженням ОСОБА_1 на лікарняному

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, вважаючи, що звільнення позивача за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, відбулося на законних підставах, виходив із того, що матеріалами службового розслідування, в повній мірі, доведено факт порушення позивачем службової дисципліни. До того ж, суд вказав, що порушення позивачем службової дисципліни підтверджується зібраними та проаналізованими у справі доказами.

Порушення службової дисципліни, на думку суду першої інстанції, виразилося у тому, що ОСОБА_1 використав своє службове становище всупереч інтересам служби та етичної поведінки працівника поліції, схиляв особу до надання неправомірної вимоги, не вчиняв дій по припиненню незаконної торгівлі, не повідомив про пропозицію керівництво ГУНП в Одеській області надання неправомірної вигоди.

Суд першої інстанції погодився з висновками дисциплінарної комісії, що встановлений дисциплінарний проступок та факти, виявлені під час службового розслідування у своїй сукупності, дають підстави визнати, що ОСОБА_1 допустив порушення Присяги поліцейського, ігноруючи покладені на нього Законом №580- VIII обов`язки та вчинив дії які підривають авторитет Національної поліції України, дискредитують честь держави та є несумісними із подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Колегія суддів погоджується з такою правовою позицією суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом №580-VIII

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону №580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 17 наведеного Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Аналізуючи норми законодавства, порушення яких ставиться в провину ОСОБА_1 колегія суддів установила, що по перше, це пункти 1, 2 ,3 частини 1 статті 18, пункти 1,2,3,5, 8,18 частини 1 статті 23 та частина 1 статті 64 Закону №580-VIII.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Також поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва та поважати і не порушувати прав і свобод людини.

За приписами пунктів 1,2,3,5,8,18 частини1 статті 23 Закону №580- VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі;

За приписами частини 1 статті 64 Закону №580-VIII 1 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Також, позивачу ставиться в провину грубе порушення пунктів 1,2,3,4,6,8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, а саме:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Звинувачуючи позивача в порушенні Закону 1700-VII, ГУНП в Одеській області покликається на статтю 22 та частину 1 статті 24 даного Закону.

Так, відповідно до статті 22 Закону 1700-VII особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, до яких, зокрема відноситься позивача, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

За положеннями частини1 статті 24 наведеного Закону особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Далі, вказуючи на порушення ОСОБА_1 абзаців 2,3,4, 6 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, дисциплінарна комісія ГУНП в Одеській області зазначає, що поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Підставою для звільнення позивача, також стало порушення, останнім, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, а саме пункти 6 та 7 розділу ІІ.

За змістом вказаних норм, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІКС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІКС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються:

до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР;

у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.

Також, в наказі про звільнення згадується про порушення ОСОБА_1 . Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі та Правил внутрішнього трудового розпорядку ГУНП в Одеській області.

Однак, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не зазначив у своєму рішення про порушення поліцейським наведених нормативних актів, а ГУНП в Одеській області це не оскаржило, колегія суддів не розкриває їх зміст.

Узагальнення викладених норм, дає підстави вважати, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області, як неналежне, непрофесійне виконання, останнім, обов`язків поліцейського, вчинення ним дій, які порушують права і свободи людини, а саме невиконання обов`язку запобігати вчиненню правопорушень, використання ним своїх службових повноважень з метою одержання неправомірної вигоди для себе, що підриває авторитет Національної поліції України.

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закон №580- VIII унормовує, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Аналізуючи обґрунтованість доводів суду першої інстанції про порушення позивачем службової дисципліни та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку, за вчинення якого є пропорційним обрання такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 даного Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

За пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку №893 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

За приписами пункту 7 згаданого Порядку збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи.

Відповідаючи на доводи апеляції адвоката ОСОБА_2 , що висновок службового розслідування ґрунтується лише на матеріалах кримінального провадження, а до повноважень дисциплінарної комісії не входить здійснювати правову кваліфікацію діям осіб, учасникам кримінальних проваджень, зокрема позивача та інших осіб зазначених у матеріалах кримінального провадження колегія суддів зазначає таке.

Не є обставинами, що оспорюються, вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, склад якого базується на матеріалах кримінального провадження

У вказаному кримінальному провадженні позивач є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченому частиною 3 статті 369-2 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди).

На думку колегії суддів, доводи адвоката Голотової М.М. щодо протиправності використання у дисциплінарному проваджені даних досудового розслідування є безпідставними, оскільки, по-перше, надані відповідні копії документів не відносилися то таємних та надано дисциплінарної комісії за наявності до цього підстав.

Є правильним зауваження адвоката, що будь-які свідчення та інші матеріали, зібрані в рамках кримінального провадження, повинні бути оцінені органами слідства і судом в межах відповідного провадження. В кожній із стадій процесу оцінка доказів має свої особливості, які пояснюються відмінними умовами і задачами даної стадії. Так, оцінка доказів, здійснена в стадії досудового слідства, носить лише попередній характер.

Вирішення питання кримінального судочинства про винуватість чи невинуватість особи, притягнутої до кримінальної відповідальності, здійснюється тільки судом на основі доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Отож, в даному випадку, судом в рамках розгляду даної справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Верховний Суд, розглядаючи справу за близькими за змістом правовідносинами, в постанові від 03.04.2024 у справі №4209503/22 зробив правовий висновок про те, що сам факт пред`явлення підозри поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності за отримання хабаря та висвітлення цієї події у засобах масової інформації - призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. А те, що підозрюваним у цьому кримінальному провадженні є саме поліцейський, свідчить про порушення ним Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580-VIII.

У цій справі, інформація за фактом прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди також була висвітлена в інтернет сайтах, зокрема за такими назвами «В Одесі заступник начальника сектору протидії домашньому насильству управління поліції вимагав з підприємця гроші», «Тиск на малий бізнес: на корупції відкрили правоохоронця одного з відділів поліції Одеси», «Вимагав плату зі стихійних торговців в Одесі затриманий поліцейський!.

Колегія суддів погоджується з доводом представника ГУНП в Одеській області, що такі публікації призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції та свідчить про порушення поліцейським вимог Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у вчиненні дій які підривають авторитет Національної поліції України.

Є доречним, як вважає суд апеляційної інстанції звернутися до рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», в якому наголошено, що не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, а гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі.

Вирішуючи питання, чи є в діях ОСОБА_1 склад дисциплінарного проступку, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Позиція щодо неможливості притягнути працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 28.02.2020 у справі № 818/1274/17.

Ураховуючи вказану позицію суду касаційної інстанції, суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали службового розслідування та обґрунтовано відзначив, що дисциплінарна комісія вжила всіх необхідних заходів для з`ясування обставин вчинення ОСОБА_1 саме дисциплінарного проступку. Є підстави погодитися з судом першої інстанції, що службове розслідування проведено повно та об`єктивно.

Як випливає з матеріалів службового розслідування, дисциплінарна комісія дослідила посадові інструкції заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , підписану ним присягу поліцейського, біографічну довідку, службову характеристику. Також членами дисциплінарної комісії були відібранні пояснення від ОСОБА_3 , якого позивач схиляв до надання неправомірної вигоди та від понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні при проведенні обшуку в гаражному приміщенні, яким користується ОСОБА_1 .

Наведеними доказами підтверджено наявність у ОСОБА_1 позаслужбових стосунків з ОСОБА_3 , що є порушення Правил етичної поведінки поліцейських, в частині неухильного дотримування антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Окрім того, як вважає суд апеляційної інстанції, службовим розслідуванням встановлено і порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилося у невиконанні обов`язків викладених в статті 23 Закону №580-VIII.

Так, ОСОБА_1 , виявивши в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення повинен був вжити заходи щодо його припинення, здійснити своєчасне реагування таке порушення.

Вочевидь, позивач, будучи особою, що взяв на себе певні зобов`язання поліцейського, мав розуміти та усвідомлювати, що слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, з особами, якщо можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати високе звання поліцейського.

Варто відзначити, що протиправна винна дія поліцейського, що полягає у неналежному виконанні його обов`язків або виходить за їх межі, в порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Відсутність кримінального притягнення до відповідальності позивача, на момент завершення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів, не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, керівник ГУНП в Одеській області має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

До того ж, суд апеляційної інстанції наголошує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, та наданого Дисциплінарній комісії відповідним правоохоронним органом, однак таке рішення ґрунтується на самостійних правових підставах.

Оцінюючи довід суду першої інстанції, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, колегія суддів зазначає таке.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Однак, якщо слідувати правовим висновкам Верховного Суду, що викладений в постановах від 07.07.2022 від 2.07.2022 у справах №160/11795/20, 460/5545/22, уповноважена особа не повинна доводити неможливість застосування до підлеглого іншого більш пропорційного виду дисциплінарного стягнення аніж звільнення зі служби.

Відповідно до критеріїв мотивованості судового рішення, в ньому повинні бути міститься відповіді на головні аргументи сторін, а також чітко та доступно зазначені доводи і мотиви, на підставі яких суд обґрунтував свою позицію, що дає змогу стороні правильно аргументувати, зокрема, касаційну скаргу.

Колегія суддів вважає, що дотримувалася таких критеріїв та узагальнюючи викладене наголошує, що погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять жодних вагомих підстав для визнання рішення суду першої інстанції протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного розгляду розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями: 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Голотової Маріанни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі за позовом адвоката Голотової Маріанни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 13.03.2025.