Справа № 380/17546/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/17546/24 пров. № А/857/1728/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

за участю представника позивача Семенюк Л.В.,

за участю представника відповідача Івасечко Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року, прийняте суддею Кузаном Р.І. у місті Львові у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хавест Продукт» до Львівської митниці про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, -

встановив:

ТОВ «Хавест Продукт» (надалі ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Львівської митниці (надалі відповідач, Митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100149/2 від 19.03.2024 та №UA209000/2024/100356/2 від 05.07.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, контракт №12062023 від 12.06.2023 та додатки до цього контракту містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунки-фактури №GRIL/42335 від 12.03.2024, №GRIL/42394 від 01.07.2024 та №GRIL/442395 від 01.07.2024 визначають вартість товару.

Суд зазначив, що дійсно, декларантом не було подано митному органу договору транспортного експедирування. Проте, саме в поданому декларантом рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 240626-12-ROUA 02.07.2024, містяться числові значення, які давали можливість відповідачу перевірити правильність визначення експедиторських послуг, які поніс позивач, та які вплинули на визначення митної вартості ввезеного товару.

Суд зазначив, що інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок, це не може бути підставою для коригування митної вартості.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Митниця подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.03.2024 №БА06/03/24_1 відсутні витрати на здійснення митних формальностей у країні експорту;

- згідно наданої до митного контролю CMR від 12.03.2024 № 732354 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється LLC DUCAT EURO TRANS, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 12.03.2024 №БА06/03/24_1, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ «Альтаріс ЛТД». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- у розділі XVI «Повноваження на підпис» зовнішньоекономічної угоди від 12.06.2023 №12062023 відсутній підпис та печатка особи покупця уповноваженої на підпис зовнішньоекономічних договорів;

- згідно інформації яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортних послуг від 12.03.2024 №БА06/03/24_1 визначено що перевезення вантажу здійснюється на підставі договору про транспортне експедирування від 29.09.2023 № КМ29/09/23 1. Проте даний договір декларантом не надано митному органу.

Звертає увагу на те, що декларантом не надано жодного додаткового документу який спростовує виявлені розбіжності у наданих документах.

Також зазначає, що Джерелом інформації для коригування митної вартості: товару № 4 слугувала МД UA100100/2024/023184 від 05.02.2024 де вартість такого товару становить 5,98 дол. США за кг (даного виду товару).

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2024/100356/2 від 05.07.2024, то згідно наданої до митного контролю CMR від 01.07.2024 № 918040 у графах 16 та 23 зазначено, що перевізником товару являється PE TSELIUKH OKSANA, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 03.07.2024 № 240626-12-ROUA, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ «ОТАЛ-ТРАНС». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг від 03.07.2024 № 240626-12- ROUA містить пункт витрат «винагорода експедитора по території України» (2000 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується з послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг;

- відповідно до вимог розділу ІІІ зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2023 №12062023 визначено, що ціна продукції буде визначена у рахунку фактурі для кожної позиції шляхом: прейскуранту на продукцію що реалізується як господарюючий агент. Проте прейскуранти на продукцію декларантом не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог даної угоди;

- сертифікатом якості на товар декларантом не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог даної угоди;

- у розділі XVI зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2023 №12062023 відсутній підпис та печатка уповноваженої особи покупця;

- відповідно до інформації яка наведена у рахунку фактурі про надання транспортних послуг від 03.07.2024 № 240626-12-ROUA, перевезення вантажу здійснювалось на підставі договору транспортного експедирування від 30.01.2024 №К 062. Проте даний договір декларантом не надано до митного оформлення.

Просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити в позові.

ТОВ у відзиві на апеляційну скаргу щодо посилань відповідача на ту обставину, що згідно, наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, то декларант не ніс жодних витрат щодо митних формальностей у країні експорту, зокрема щодо навантаження товару, страхування товару не здійснювалося. Відтак, не було включено такі витрати у митну вартість товару.

Щодо ненадання декларантом договорів, укладених між експедитором та перевізником, то позивач надав той договір, який був укладений ним на транспортне експедирування, та де визначена сума до оплати за ці послуги, а договору на перевезення він не міг надати, оскільки він укладався між експедитором та перевізником. Проте позивач надав підтверджуючі документи щодо перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «Хавест Продукт» (Покупцем) та Компанією GRILELMAR S.R.L. (Продавцем) 12.06.2023 укладено контракт №12062023.

Згідно з умовами цього контракту предмет та термін дії договору полягає у продажу/купівлі товарів, вироблених продавцем, визначених рахунком-фактурою, повідомленням про доставку або затвердженим замовленням з підписом і печаткою. Постачальник/продавець зобов`язується поставити продукцію, яка є предметом цього договору (зазначену вище), а Покупець зобов`язується отримати її та сплатити узгоджену ціну в строки та на умовах, передбачених цією угодою (розділ II договору).

Контрактом визначено, що оплата за замовлену продукцію буде здійснена на підставі рахунку-фактури, виставленого будь-яким законним платіжним засобом. Умови оплати встановлюються за взаємною згодою та вказуються на кожному окремому рахунку-фактурі. Оплата рахунку-фактури здійснюється платіжним дорученням перед доставкою. Валюта контракту - USD.

Сторонами контракту 13.09.2023 укладено Додаток №1, згідно з яким сторони виклали розділ IV в наступній редакції: «оплата за замовлену продукцію буде здійснена на підставі рахунку-фактури, виставленого будь-яким законним платіжним засобом. Умови оплати встановлюються за взаємною згодою та вказуються на кожному окремому рахунку-фактурі. Оплата рахунку-фактури здійснюється платіжним дорученням перед доставкою або після доставки товару на склад покупця». Розділ V викладено в наступній редакції: «Постачальник здійснює поставку товару Покупцю згідно з Правилами «Інкотермс» в редакції 2010, на умовах EX WORKS Tirgu Jiu».

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №12062023 від 12.06.2023, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) №GRIL/42335 від 12.03.2024 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 13935,48 дол. США.

З метою митного оформлення вказаного товару декларант позивача 18.03.2024 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA83U0, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (товар посуд столовий та кухонний виготовлений із пластмаси, вироби з пластмаси для транспортування та пакування, меблі виготовлені з пластмаси, меблі для сидіння виготовлені з пластмаси, виробник RILELMAR S.R.L., Румунія).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA83U0 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- сертифікат якості (Certificate of quality) 42335 від 12.03.2024; пакувальний лист (Packing) Б/Н від 12.03.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №GRIL/42335 від 12.03.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) №732354 від 12.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №016380 від 12.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №(МUR) 16 від 05.03.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №БА06/03/24_1 від 12.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 13.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №12062023 від 12.06.2023; договір про надання послуг митного брокера №090823 від 09.08.2023; договір (контракт) про перевезення №БА06/03/24Д від 06.03.2024; копія митної декларації країни відправлення 24ROCR8810E0005591 від 12.03.2024.

За результатами розгляду електронної митної декларації №24UA83U0 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100149/2 від 19.03.2024.

В оскаржуваному рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів, в графі 33 зазначено наступне:

- відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI ( далі-МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: умови поставки згідно інвойсу EXW (EX Works (... named place)) Франко завод (... назва місця). Термін означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі і т.п.). Ціна EXW (EXW price) означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар, яка підлягає сплаті включає в себе тільки вартість самого товару без вартості митного оформлення та його доставки (фрахту).

Згідно з наданими декларантом комерційними документами для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, а саме рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.03.2024 №БА06/03/24_1, відсутні витрати на здійснення митних формальностей у країні експорту;

- згідно з наданою до митного контролю CMR від 12.03.2024 № 732354 у графах 16 та 23 зазначено, що перевізником товару є LLC DUCAT EURO TRANS, водночас до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 12.03.2024 №БА06/03/24_1, згідно з якою виконавцем по доставці товару є ТОВ «Альтаріс ЛТД». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- у розділі XVI «Повноваження на підпис» зовнішньоекономічної угоди від 12.06.2023 №12062023 відсутній підпис та печатка особи Покупця уповноваженої на підпис зовнішньоекономічних договорів;

- згідно з інформацією, яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортних послуг від 12.03.2024 №БА06/03/24_1 визначено що перевезення вантажу здійснюється на підставі договору про транспортне експедирування від 29.09.2023 № КМ29/09/23_1. Проте даний договір декларантом не надано митному органу.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.

На вимогу митного органу декларантом додатково надано прайс-лист. Проте декларантом не надано жодного додаткового документу який спростовує виявлені розбіжності у наданих документах. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості:

- товару № 4 слугувала МД UA100100/2024/023184 від 05.02.2024 де вартість такого товару становить 5,98 дол. США за кг (даного виду товару).

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер 24UA95U0 від 20.03.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Крім цього, на виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №12062023 від 12.06.2023, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) №GRIL/42394 від 01.07.2024 та №GRIL/442395 від 01.07.2024 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 14371,56 дол. США. Декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару 04.07.2024 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 24UA49U0, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (товар вироби з пластмаси для транспортування та пакування, меблі виготовлені із пластмаси, посуд столовий та кухонний виготовлений із пластмаси, меблі виготовлені із пластмаси, вироби з чорних металів для домашнього вжитку, виробник RILELMAR S.R.L., Румунія).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA49U0 в якості підстави для застосування основного методу надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: сертифікат якості (Certificate of quality) №42394 від 01.07.2024; сертифікат якості (Certificate of quality) №42395 від 01.07.2024; пакувальний лист (Packing) Б/Н від 01.07.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №GRIL/42394 від 01.07.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №GRIL/42395 від 01.07.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) №918040 від 01.07.2024; декларація про походження товару №GRIL/42394 від 01.07.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №W016389 від 02.07.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №240626-12-RОUA від 03.07.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №12062023 від 12.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 13.09.2023; договір про надання послуг митного брокера №090823 від 09.08.2023; договір (контракт) про перевезення №БА06/03/24Д від 06.03.2024; копія митної декларації країни відправлення 24ROCR8810RYY912B0 від 02.07.2024.

За результатами розгляду електронної митної декларації 24UA49U0 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 209000/2024/100356/2 від 05.07.2024.

В оскаржуваному рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів, в графі 33 зазначено наступне:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI ( далі-МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: умови поставки згідно інвойсу EXW (EX Works (... named place)) Франко завод (... назва місця). Термін означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі і т.п.). Ціна EXW (EXW price) означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар, яка підлягає сплаті включає в себе тільки вартість самого товару без вартості митного оформлення та його доставки (фрахту).

Згідно з інформацією, яка наведена у комерційних документах для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, а саме в рахунку - фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 03.07.2024 № 240626-12-ROUA, декларантом до розрахунку митної вартості не враховані витрати на здійснення митних формальностей у країні експорту, навантаження та страхування товару.

Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МКУ;

- згідно з наданою до митного контролю CMR від 01.07.2024 № 918040 у графах 16 та 23 зазначено, що перевізником товару являється PETSELIUKH OKSANA, водночас до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 03.07.2024 № 240626-12-ROUA, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ «ОТАЛ-ТРАНС». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг від 03.07.2024 № 240626-12- ROUA містить пункт витрат «винагорода експедитора по території України» (2000 грн).

Однак, відповідні витрати щодо транспортно експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні, з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг;

- відповідно до вимог розділу ІІІ зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2023 №12062023 визначено, що ціна продукції буде визначена у рахунку-фактурі для кожної позиції шляхом: прейскуранту на продукцію що реалізується як господарюючий агент. Проте, прейскуранти на продукцію декларантом не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог даної угоди;

- відповідно до вимог розділу VІІ п. 3 зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2023 №12062023 визначено, що доставка товарів буде супроводжуватись відповідним сертифікатом якості. Проте даний документ на товар декларантом не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог даної угоди;

- у розділі XVI зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2023 №12062023 відсутній підпис та печатка уповноваженої особи Покупця, що ставить під сумніви чинність даної зовнішньоекономічної угоди.

- відповідно до інформації яка наведена у рахунку фактурі про надання транспортних послуг від 03.07.2024 № 240626-12-ROUA, перевезення вантажу здійснювалось на підставі договору транспортного експедирування від 30.01.2024 №К0062. Проте даний договір декларантом не надано до митного оформлення що не дає митному органу впевнитись у повноті нарахування витрат на перевезення товару до митного кордону України.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи:

- прайс лист підприємства (відсутні умови поставки, а також відсутні відомості про валюту у якій оцінено такі товари). Інших додаткових документів, які спростовують виявлені митним органом розбіжності, декларантом не надано митному органу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості:

- товару № 2 слугувала МД № UA209230/2023/057002 від 30.05.2023 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (меблі з пластмаси) становить 4,85 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось;

- товару № 4 слугувала МД № UA209230/2024/024795 від 20.03.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (меблі з пластмаси, крісла) становить 5,98 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось;

- товару № 5 слугувала МД № UA100100/2024/033859 від 27.05.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (меблі з пластмаси) становить 4,41 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось;

- товару № 6 слугувала МД № UA408020/2023/070717 від 21.11.2023 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (вироби з чорних металів швабри) становить 3,86 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.

На виконання вимог рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер 24UA72U3 від 05.07.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої цієї статті у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості .

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).

За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 55 МК України форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Частинами сьомою та восьмою статті 55 МК України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до частин дев`ятої та десятої статті 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 19 лютого 2019 у справі №804/1316/16, від 12 березня 2019 у справі №826/2313/16, від 27 березня 2020 у справі №540/2605/18, від 6 травня 2020 у справі №140/1713/19, від 25 листопада 2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 у справі №804/14964/15) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковим, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти подальші дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 у справі №480/4423/18).

Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребуваними документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 липня 2023 у справі № 380/6441/22.

Митний орган зазначає, що згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.03.2024 №БА06/03/24_1 відсутні витрати на здійснення митних формальностей у країні експорту.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту інвойсів, умовами поставки визначено EXW (EX Works (... named place)) Франко завод.

EXW- термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізником товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Докази здійснення ТОВ витрат на здійснення митних формальностей у країні експорту відсутні. Проте, до митного оформлення були надані копії митних декларацій країни відправлення 24ROCR8810E0005591 від 12.03.2024 та 24ROCR8810RYY912B0 від 02.07.2024.

Також судом встановлено, що позивачем, як Замовником, укладено з ТОВ «АЛЬТАРІС ЛТД», як Експедитором Договір на транспортне експедирування №КМ29/09/23_1 від 29.09.2023, відповідно до якого клієнт доручає Експедитору за винагороду здійснити надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування з метою забезпечення перевезення різними видами транспорту, перевалки у портах, експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів вантажоодержувачам Клієнта, у міжнародних чи міжміських (по території України) перевезеннях інших узгоджених Сторонами послуг.

Дійсно, декларантом не було подано митному органу договору транспортного експедирування. Проте, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, саме в поданому декларантом рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 240626-12-ROUA 02.07.2024, містяться числові значення, які давали можливість відповідачу перевірити правильність визначення експедиторських послуг, які поніс позивач, та які вплинули на визначення митної вартості ввезеного товару.

З приводу покликання апелянта на те, що згідно наданої до митного контролю CMR від 12.03.2024 № 732354 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється LLC DUCAT EURO TRANS, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 12.03.2024 №БА06/03/24_1, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ «Альтаріс ЛТД». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару, колегія суддів зазначає наступне

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Однак, затверджена форма CMR (міжнародна автомобільна накладна) не передбачає наявності у ній імені та адреси експедитора, який організовує вантажне перевезення, але не є при цьому фактичним перевізником.

Судом встановлено, що позивачем укладено Договір на транспортне експедирування №КМ 29/09/23 від 29.09.2023 з ТОВ «Альтаріс ЛТД», в той час, коли графи 16 та 23 передбачають відомості про перевізника, а не експедитора. З огляду на те, що перевізником, який був залучений експедитором до даного перевезення, було ТОВ «ДУКАТ ЄВРО ТРАНС», відтак, такі відомості були вказані при декларуванні Товару. Експедитором позивача ТОВ «Альтаріс ЛТД» з ТОВ «ДУКАТ ЄВРО ТРАНС» укладено Договір №ІТ10/01/24.1 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Згідно з цим договором Виконавець (ТОВ «ДУКАТ ЄВРО ТРАНС»), зобов`язується організувати та доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником (вантажовідправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на його одержання особі, а Експедитор (ТОВ «Альтаріс ЛТД») з коштів Замовника зобов`язується сплатити за перевезення вантажу, узгоджену Сторонами плату. Цей Договір також може застосовуватися до послуг з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у місцевому та міжміському сполученні з застосуванням норм законодавства України які регулюють ці відносини.

Згідно п. п. 11, 12 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Апеляційний суд враховує, що митному органу були надані документи, що підтверджують витрати на транспортне експедирування товару, зокрема надано: Заявку на перевезення вантажу №БА 06/03/24_1 від 06.03.2024, Рахунок на оплату №БА 06/03/24 1 від 12.03.2024. Оплата за перевезення проведена 25.03.2024, тобто вже після ввезення товару на митну територію України.

Тому, на думку суду, зазначені вище документи є належними та допустимими доказами понесених позивачем витрат на транспортування.

Крім того, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що залучення експедитором до перевезення підприємств-транспортних компаній не впливає на числові значення заявленої митної вартості, адже позивачем проводяться оплати виключно ТОВ «Альтаріс ЛТД».

Таким чином вартість транспортних послуг, які включаються до митної вартості були обґрунтовані документально, та саме тими документами, які і вимагаються на законодавчому рівні. А саме обґрунтування заявлених транспортних витрат декларантом до митного контролю було подано договір на перевезення, рахунок- фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги та автотранспортну накладну. Як наслідок усі транспортні витрати, які понесло ТОВ включені у заявлену митну вартість.

Числові значення вартості транспортних послуг, включених до складових митної вартості, було підтверджено доданими до митних декларацій рахунками-фактурами №240626-12-ROUA 02.07.2024 та №БА06/03/24_1 12.03.2024.

Суд першої інстанції також встановив, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару були МД UA100100/2024/023184 від 05.02.2024; МД № UA209230/2023/057002 від 30.05.2023; МД № UA209230/2024/024795 від 20.03.2024; МД № UA100100/2024/033859 від 27.05.2024 та МД № UA408020/2023/070717 від 21.11.2023.

Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 у справі №804/1755/17.

Колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, сформовані у постановах від 21 лютого 2018 у справі №820/17417/14, від 04 вересня 2018 у справі №818/1186/17, за якими формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару; подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки та підтверджували числові значення митної вартості товару, при цьому відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100149/2 від 19.03.2024 та №UA209000/2024/ 100356/2 від 05.07.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обґрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Пронін проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі №380/17546/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 05.03.2025.