Справа № 260/9847/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/9847/23 пров. № А/857/31337/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (суддя Дору Ю.Ю., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №260/9847/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У листопаді 2023 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинця В.О. про накладення штрафу від 01.11.2023 року у розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні №72701975.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, винесеним без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і таким, що завдає істотної шкоди законним інтересам позивача, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що після набрання рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/2864/23 від 23.05.2023 законної сили Головним управлінням виконано це рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Зауважує скаржник, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Таким чином, постанова про накладення штрафу від 01.11.2023 винесена необґрунтовано та без з`ясування усіх обставин справи. Проте, судом першої інстанції фактичним обставинам спору правової оцінки взагалі не надано.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 18.11.2024 та постановити нове рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі №260/2864/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні виплати щомісячної грошової допомоги у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області відновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01 липня 2021 року з врахуванням проведених виплат. Рішення суду набрало законної сили 22.06.2023.

31 травня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі №260/2864/23 було ухвалено додаткове судове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01 липня 2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром з врахуванням проведених виплат. Вказане додаткове судове рішення набрало законної сили 30.06.2023 року.

02 серпня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №260/2864/23/2023 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі 2000 грн. згідно ПКМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01 липня 2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром з врахуванням проведених виплат (а.с.37).

06 вересня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. відкрито виконавче провадження №72701975 на підставі виконавчого листа №260/2864/23/2023 від 02.08.2023 (а.с.39).

18 вересня 2023 року листом №0700-0504-5/50904 Головне управління повідомило відповідача, що на виконання рішення суду №260/2864/23 (з урахуванням додаткового рішення суду від 31.05.2023), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновлено ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену Постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року, без обмеження максимальним розміром пенсії (десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність) з урахуванням раніше проведених виплат. Обрахований розмір пенсії з 01 липня 2021 року без обмеження максимальним розміром склав 20009,85 грн., (максимальний розмір пенсії станом на 01.07.2021 складав 18540,00 грн.) (а.с.6).

У відповіді вказано, що нарахована заборгованість в розмірі 19875,69 грн. за період з 01.07.2021 по 28.02.2023 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Починаючи з 01.03.2023 розмір пенсії стягувача був обрахований в розмірі 22031,21 грн. на виконання попереднього рішення суду у справі №260/2680/23, що вже перевищував максимальний розмір 10 прожиткових мінімумів, встановлений законодавством.

10.10.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла вимога виконавця від 04.10.2023 №5-72701975/4212, надіслана старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. у ВП № 72701975 із примусового виконання виконавчого листа №260/2864/23, виданого 02.08.2023 про вимогу надати копії протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на виконання додаткового судового рішення від 31.05.2023 у справі №260/2864/23 (а.с.46).

Листом від 10.10.2023 року Головне управління на вимогу виконавця надало копії перерахунків пенсії на виконання додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.05.2023 №260/2864/23 (а.с.48).

18.10.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білицем В.О. у ВП №72701975 винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/2864/23 без поважних причин (а.с.16).

Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило вказану постанову про накладення штрафу до суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 по справі №260/9528/23 у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовлено.

Також встановлено, що 06 листопада 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 01.11.2023 у виконавчому провадженні №72701975 (а.с.19, 19-зв.).

Відповідно до вказаної постанови на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області накладено штраф у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/2864/23 без поважних причин.

Не погоджуючись з постановою відповідача від 01.11.2023 про накладення штрафу, позивач звернувся з цим позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які б засвідчували наявність поважних причин для невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або про неможливість його виконання у терміни, визначені виконавцем, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, та підстави для задоволення позову відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (ч.3 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Згідно із приписами статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт перший частини першої); виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята); за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Стаття 63 Закону №1404-VІІІ визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а саме, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша цієї статті); у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга цієї статті); виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя цієї статті).

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст.75 Закону №1404-VІІІ).

Виходячи із зазначених вище норм Закону №1404-VІІІ, підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання без поважних причин боржником рішення, яким його зобов`язано особисто вчинити певні дії.

У розглядуваній справі судом встановлено, що 18 вересня 2023 року листом №0700-0504-5/50904 Головне управління повідомило відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що на виконання рішення суду №260/2864/23 (з урахуванням додаткового рішення суду від 31.05.2023), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновлено ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену Постановою КМУ № 713 від 14 липня 2021 року, без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням раніше проведених виплат. Обрахований розмір пенсії з 01 липня 2021 року без обмеження максимальним розміром склав 20009,85грн., (максимальний розмір пенсії станом на 01.07.2021 складав 18540,00 грн.). Нарахована заборгованість в розмірі 19 875,69 грн. за період з 01.07.2021 по 28.02.2023 облікована в електронній пенсійній справі стягувана та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Починаючи з 01.03.2023 розмір пенсії стягувана був обрахований в розмірі 22031,21 грн. на виконання попереднього рішення суду у справі №260/2680/23, що вже перевищував максимальний розмір 10 прожиткових мінімумів, встановлений законодавством. Враховуючи вищевикладене, починаючи 01.07.2023 року виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється з урахуванням судового рішення №260/2680/23, тобто розмір складає 22 031,21 грн..

Спірна постанова відповідача від 01.11.2023 у виконавчому провадженні №72701975 про накладення на Головне управління ПФУ в Закарпатські області штрафу 10200 грн. прийнята у зв`язку з невиконанням боржником без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові відповідача на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Отже, лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження.

На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено, по-перше, факт невиконання боржником судового рішення і, по-друге, відсутність поважних причин невиконання. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення.

Поважними, в розумінні норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів вчинення державним виконавцем дій для з`ясування обставин виконання/невиконання боржником рішення суду, яке підлягає виконанню, як-от дослідження матеріалів пенсійної справи в частині виконання рішення суду, в тому числі після 18.10.2023. Відсутні і докази того, що державний виконавець надсилав боржнику повторну вимогу про виконання рішення суду, а також відсутні дані щодо того чому відповідач дійшов висновку про те, що рішення суду не виконується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області без поважних причин.

Апеляційний суд констатує, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не перевірив як факт виконання/невиконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідив поважності причин такого невиконання рішення суду в повному обсязі, тобто належним чином не скористався законодавчо закріпленими повноваженнями. Відтак спірна постанова державного виконавця винесена з порушенням норм чинного законодавства.

На підставі встановлених у справі обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 01.11.2023 у виконавчому провадженні №72701975, яка підлягає скасуванню як необґрунтована, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття.

Наведених вище фактичних обставин справи суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про безпідставність позовних вимог.

Вказане підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги, яку належить задоволити.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи допустив неповне з`ясування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскаржене рішення суду винесено з порушенням норм матеріального права, а тому наявні підстави для його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі №260/9847/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинця В.О. від 01.11.2023 року у виконавчому провадженні №72701975 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 10200 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 14.03.2025 року