Справа № 280/8179/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8179/24
Суддя І інстанції Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу, із зарахуванням до стажу роботи за Списком №2 періоду навчання з 01.09.1983 року по 05.07.1985 року, періоду проходження строкової військової служби з 20.06.1986 року по 13.06.1988 року, та періодів роботи з 10.07.1985 року по 02.06.1986 року, з 15.06.1989 року по 14.05.1998 року, з 01.04.2023 року по 30.06.2024 року, починаючи з 01.07.2024 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Скаржник вказує на те, що на виконання вимог Порядку №22-1 та Порядку №637 позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком було надано відповідачу копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.07.1985 року, яка містить записи про періоди роботи позивача на посадах, передбачених Списком №2. Зазначений документ містить вичерпну інформацію про періоди роботи позивача, скріплені підписами відповідальних осіб та печатками підприємства. Скаржник також посилається на помилковість висновків суду першої інстанції, що спірний стаж може бути зараховано до пільгового стажу за Списком №2 на підставі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в області, оскільки підприємство, яке є правонаступником підприємств, на яких працював позивач, не ліквідовано.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 позивачу відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на відсутність пільгового стажу.

В обґрунтування вищезазначеного рішення відповідачем зазначено «…Не має право на пенсію у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, та відсутністю повного пакету документів…».

Не погодившись із рішенням пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема це:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 (далі Порядок №18-1).

Вищевказаний порядок № 18-1 зокрема визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Так, у спірному рішення пенсійним органом зазначено, що пільговий стаж відсутній. При цьому, посилання на недосягнення позивачем необхідного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вказане рішення не містить.

Колегія суддів проаналізувавши підстави для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначає наступне.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 вбачається, що позивач:

- в період з 01.09.1983 року по 05.07.1985 року навчався в середньому професійно-технічному училищі № 7 м. Запоріжжя за професією «монтажник сталевих і залізобетонних конструкцій электрозварювальник ручної зварки». Зазначена інформація підтверджується атестатом № 11490 від 05.07.1985 року.

- в період з 10.07.1985 року по 02.06.1986 року працював на посаді електрозварника ручного зварювання четвертого розряду тресту «Запоріжметалургмонтаж» ЗСУ-214 «Кислородмонтаж» з повним робочим днем. Зазначена посада відноситься до Списку № 2 відповідно до розділу ХХХІІ. «Загальні професії» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

- в період з 20.06.1986 року по 13.06.1988 року проходив дійсну строкову військову службу в лавах Радянської Армії. Зазначена інформація підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 24.04.1986 року.

- в період з 15.06.1989 року по 14.05.1998 року працював на посаді газоелектрозварника (електрогазозварника) четвертого розряду з повним робочим днем ЖЕУ № 7 Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Орджонікідзевського району міста Запоріжжя міського управління ЖКГ (з 01.07.1991 року перейменовано на «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 1 м. Запоріжжя»; з 02.11.1995 року перейменовано на «Державне комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 1 м. Запоріжжя»; з 30.09.2001 року перейменовано на Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 1 м. Запоріжжя»; з 25.07.2012 року припинена діяльність КП «ВРЕЖО № 1», підприємство реорганізовано шляхом приєднання до міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ»), дана посада відноситься до Списку № 2 відповідно до розділу постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, та відповідно до Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

- в період з 01.04.2023 року по теперішній час працює на посаді електрогазозварника п`ятого розряду з повним робочим днем відокремленого підрозділу муніципальної аварійної служби Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради. Зазначена посада відноситься до Списку № 2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

В свою чергу, відповідно до пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Також, відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу викладеного вбачається, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до пільгового стажу особи, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, а період проходження військової служби зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно, для зарахування зазначених періодів як пільгових, необхідним, зокрема, є віднесення стажу роботи, до якого зараховуються такі періоди, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В свою чергу, у періоди з 10.07.1985 року по 02.06.1986 року, з 15.06.1989 року по 14.05.1998 року, з 01.04.2023 року по 30.06.2024 року позивач працював на посадах, стаж роботи на яких дає право на призначення за віком на пільгових умовах за Списком №2, що підтверджуються записами у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи копії архівної довідки Міського комунального підприємства «Основаніє» Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 24 квітня 2023 року №87, в документах архівного фонду ВП КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №1 МКП «ОСНОВАНІЄ» є відомості про атестацію робочого місця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електрогазозварника, що мали місце за період з 1989 року по 1998 року.

При цьому, з архівної довідки Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 24 квітня 2023 року №83 вбачається, що МКП «ОСНОВАНІЄ» є правонаступником підприємств, на яких працював позивач у період з 15.06.1989 року по 14.05.1998 року.

Натомість, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 не містить жодних посилань на причини ненарахування спірних періодів навчання, військової служби та роботи позивача до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач в обґрунтування свого рішення зазначив про те, що відсутній повний пакет документів, не зазначивши, при цьому яких документів не надав позивач, та які передбачені законом для вирішення питання щодо призначення пільгової пенсії, не надавши, при цьому оцінки тим документам, що були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії. Не зазначення відповідачем яких саме документів не вистачає та не проведення аналізу наданих позивачем документів свідчить про формальний підхід відповідача з розгляду заяви позивача від 01.07.2024 року, що свідчить про необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36, як наслідок таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення відсутності необхідних для призначення пенсії документів, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області маючи цілу низку повноважень, жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на останнього.

Разом з тим, помилковим є посилання суду першої інстанції на необхідність підтвердження пільгових періодів роботи комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, оскільки комісією підтверджується пільговий стаж у разі ліквідації підприємства чи знаходження його на тимчасово окупованій території.

Натомість, матеріали справи не містять відомостей про те, що підприємства на яких працював позивач у спірні періоди ліквідовані чи знаходяться на тимчасово окупованій території.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, беручи до уваги те, що питання призначення пенсії і розрахунок страхового стажу відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, то належним способом захисту порушення права позивача є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.07.2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій постанові, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Згідно із ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір у розмірі 2664,64 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачена сума судового збору у розмірі 1332,32 грн. (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року №36 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.07.2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій постанові, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1332,32 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 11 березня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва