Справа № 462/1409/25
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1409/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Мельник А.-В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач 26 лютого 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №215 від 24.02.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на день подання позову має дійсну відстрочку від мобілізації до 05.03.2025. Від дільничного району він дізнався, що його подали у розшук. Відповідно 24.02.2025 він особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили про те, що він був оповіщений про виклик для уточнення даних на 31.01.2025 о 09.00 год, проте на вказані у повістці дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив та оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 складено протокол №215 про адміністративне правопорушення. Окрім цього, цього ж 24.02.2025 винесено постанову №215 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17000,00 грн. Зазначає, що повістку від 15.01.2025 він не отримував. Окрім цього, вказує на те, щ обуло порушено процедуру розгляду справи, так як про розгляд справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи, а оскаржувана постанова винесена в день складання протоколу про адміністративне правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП не з`ясовано всіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно винесено постанову №215 від 24.02.2025. За наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час здійснення мобілізаційних заходів позивачу надіслано повістку №1994564 для уточнення даних з терміном прибуття 31.01.2025 о 09.00 рекомендованим поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укрпошти. Позивач згідно повістки не прибував. Поважних причин не прибуття за повісткою не встановлено. З огляду на наведене, 24.02.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача та за результатами розгляду винесено постанову №215 за справою про адміністративне правопорушення. З приписами ст. 268 КУпАП ознайомлений під особистий підпис про що зазначено у протоколі, жодних зауважень чи клопотань не заявляв. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.03.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначає, що відповідачем не надано пояснень щодо неможливості уточнити дані під час оформлення відповідного облікового документу, як і доказів того, що на момент видачі такого документу позивач дані не уточнив. Позивач неодноразово звертався до ТЦК, при цьому у оскаржуваній постанові не зазначено, які саме дані не уточнено позивачем, які неможливо було б встановити шляхом запитів до доступних державних реєстрів. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Просить позовну заяву задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №215 від 24.02.2025.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте представник позивача на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із нормою ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.02.2025 оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 складено протокол №215 про адміністративне правопорушення, згідно з яким: 24 лютого 2025 року о 14 год 00 хв ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як з`ясувалося, останній був оповіщений про виклик для уточнення даних на 31.01.2025 о 09.00 год. Проте, він на вказані у повістці дату та час не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивач був оповіщений про виклик для уточнення даних на 31 січня 2025 року, проте, останній до цього часу не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив.

Цього ж дня, а саме 24.02.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №215 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністратвине стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Як убачається із копії повістки № 1994564 від 15 січня 2025 року, ОСОБА_1 повинен з`явитись 31 січня 2025 року о 09.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із поштового рекомендованого повідомлення встановлено, що вказана повістка повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Із відомостей, що містяться у застосунку «Резерв +» та копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований в запас 20.10.1999, підлягає повторному медичному переосвідченню 05.03.2025 та має відстрочку до 05.03.2025.

Звертаючись з позовною заявою до суду, позивач вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин по справі.

Частиною 3 статті 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487. Зокрема, пунктом 2 частини 1 додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками) визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ , у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 31 січня 2025 року шляхом направлення повістки № 1994564 від 15 січня 2025 року, яка повернулася до відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У визначену дату та час (31січня 2025 року) позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з`явився лише 24 лютого 2025 року коли і була складена оскаржувана постанова. Доказів, що підтверджують наявність поважних причин нез`явлення до ТЦК, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, матеріали справи не містять.

Оновлення даних у Резер+ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 673 від 28.07.2010 чи наявність відстрочки не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, суд вважає, що в силу вищевказаних норм позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою № 1994564 від 15 січня 2025 року (оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причин його неприбуття), чого ним зроблено не було та у зв`язку з чим він допустив порушення частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім цього, за твердженнями позивача відповідачем було порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки постанова винесені у день складення протоколу, відтак порушено його права, в тому числі і право на захист.

Суд вважає вищевказані твердження неспроможними та не бере їх до уваги з огляду на наступне.

Спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП, законодавцем не встановлені. Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 215 від 24 лютого 2025 року зазначено, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено положення статтею 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16.45 год 24 лютого 2025 року за адресою ОРТЦК, про що ОСОБА_1 власноручно розписався у протоколі без будь-яких зауважень.

Крім цього, позивачу було надано можливість написати власноручно пояснення, чим останній скористався, написавши лише, що: «я, ОСОБА_1 повістки не отримував, навіть заказного листа, про те, що опинився у розшуку дізнався від дільничного по Залізничному р-ні. Коли оновлював свої дані в резерві+ 10 лютого в резерві писало все з документами порядок. Також я показував скірн резерву де в мене була відстрочка. 05.03.2024р.». Тобто, ніяких заяв чи клопотань, зокрема, про отримання правової допомоги чи відкладення розгляду справи позивач не заявляв.

З вказаного слідує, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу 24 лютого 2025 року та за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як неодноразово викладено у постановах Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, має бути сукупність умов підтвердження своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи і відсутність клопотання порушника про відкладення її розгляду. З цього випливає обов`язок ТЦК належним чином повідомити особу про розгляд справи про накладення штрафу.

В даному випадку відповідачем належним чином виконано обов`язок належним чином повідомити особу про розгляд адміністративної справи (завчасно особисто під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення), при цьому було відсутнє клопотання порушника про відкладення її розгляду, а останній особисто був присутній під час розгляду справи.

Крім цього, під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною, у зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: