Справа № 520/804/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 березня 2025 року № 520/804/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Харківського апеляційного суду щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року.

-зобов`язати Харківський апеляційний суд видати ОСОБА_1 оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року, обчислену виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці Харківського апеляційного суду та отримує з 10 квітня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

26 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Листом №04-33/2/2025 від 02.01.2025 року відповідач відмовив у видачі довідки, посилаючись на положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Також вказав, що згідно з штатним розписом Харківського апеляційного суду на 2024 рік посадовий оклад працюючого судді станом на 01 січня 2024 року складає 131 375 грн., який розраховано з 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102 грн., з урахуванням регіонального коефіцієнта 1,25, що встановлено ч.4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». На підставі зазначеного відповідач вважає, що відсутні правові підстави для видачі позивачу довідки для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з посадовим окладом розрахованим з прожиткового мінімуму 3 028,00 грн.

Позивач вважає відмову відповідача у видачі довідки встановленої форми протиправною, оскільки він має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій нарахування суддівської винагороди має бути здійснено виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн., а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

За приписами статті 4 Закону № 1402-УІІІ, судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Положеннями частини першої статті 135 Закону № 1402-УІІ1 обумовлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону № 1402-УІІІ суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, шо передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-УІІІ (яка згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11 березня 2020 року діє в редакції Закону № 1774-УНІ) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - ЗО прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року: 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 3 028 гривні: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2 102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначений посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2 102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1 600 гривень.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновку, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-УІІІ й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

З 30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, внесені до Конституції України згідно із Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-УІП «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-УІІІ).

Цим Законом, з-поміж іншого, статтю 130 Основного Закону України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище. У контексті спірних правовідносин потрібно наголосити, що Конституція України у редакції Закону № 1401-УІІІ вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону № 1402-УІІІ, які у системному зв`язку дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди є закон про судоустрій.

Наявність в Конституції України згаданої норми дає. підстави для висновку, що для цієї групи правовідносин у сфері організації судової влади (йдеться про суддівську винагороду) закон про судоустрій є спеціальним законом, відповідно він має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами не лише змістовний, але й певною мірою ієрархічний. Щодо останнього, то мається па увазі те. що оскільки Конституція України, відповідно до її статті 8 має найвищу юридичну силу, наявність в її тексті прямої вказівки на спосіб визначення суддівської винагороди слугує безапеляційним способом подолання будь-яких протиріч у правовому регулюванні правовідносин на кшталт тих. з яких виник цей спір, на користь спеціального закону (про судоустрій).

Слід зазначити, що норми Конституції України є нормами прямої дії. а отже, при вирішенні спору суд може застосовувати їх безпосередньо, особливо тоді, коли закон чи інший нормативно-правовий акт їм суперечить.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону № 1402Л/ІІІ, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в розумінні частини другої статті 130 Конституції України.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону № 1402- VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас Законом України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі - Закон № 3460-ІХ) разом із встановленням станом на 01 січня 2024 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі З 028 грн. був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначчення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2 102,00 гривень.

До 2021 року відповідачем для розрахунку базового розміру посадового окладу та для надання довідки про розмір суддівської винагороди застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону № 1402-УІІІ.

Варто зазначити, що зміни до Закону № 1402 УІІІ у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також до Закону № 966-Х1У щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закон № 3460-ІХ фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону № 1402-УІІІ.

Закони не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Таким чином, Законом № 1402-УІІІ закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402-УІІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 7 Закону № 1082-ЇХ та статті 135 Закону № 1402-УІІІ у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року від ЗО листопада 2021 року та від 22 червня 2023 року у справах № 400/2031/21, № 360/503/21 та № 400/4904/21 відповідно.

Враховуючи вищенаведене, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2024 року (3 028 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-УІІІ не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2 102.00 грн), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону № 1928-ІХ та Закону № 1082-ІХ є неправомірним.

Отже, на думку суду, позивач має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій нарахування суддівської винагороди має бути здійснено виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

Відповідач, відмовляючи позивачу у видачі такої довідки, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та порушив право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання в установленому розмірі.

Такі дії відповідача суд визнає протиправними, а порушене право позивача слід поновити, зобов`язавши відповідача видати позивачу оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року.

Також суд вказує, що в довідці слід вказати оновлені дані про розмір (суму в грошовому виразі) посадового окладу судді апеляційного суду, обчисленого із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року (3 028 грн.), а також вказати розмір (суму в грошовому виразі) похідних відсоткових надбавок ( доплата за вислугу років, доплата за науковий ступінь ), обчислених зі збільшеного посадового окладу.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Харківського апеляційного суду щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року.

Зобов`язати Харківський апеляційний суд видати ОСОБА_1 оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року, обчислену виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.