Справа № 466/12679/24
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/56/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Попенко І.І.

позивач ОСОБА_1

представник позивача Кравчук С.О.

представник відповідача Сьома І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

17.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №608 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 06.12.2024р. і закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із електронного військово-облікового документа «Резерв+» від 13.11.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу місця проживання ОСОБА_1 було скеровано повістку на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби національним оператором поштового зв`язку «Укрпошта», номер накладної 832.

При цьому, працівниками поштового відділення «Укрпошти» не було здійснено належного інформування адресата про надходження повістки від ТЦК (листа із повісткою), у зв`язку з чим ОСОБА_1 не міг фізично знати про дату, на яку йому було повідомлено з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

За вказаним фактом ОСОБА_1 на гарячій лінії «Укрпошти» було зареєстровано скаргу №16124407 щодо неповідомлення його про надходження повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на поштове відділення АДРЕСА_3 .

Станом на 16.12.2024 року у ОСОБА_1 відсутня інформація щодо результатів розгляду його скарги за № 16124407, при цьому, на електронну адресу АТ «Укрпошта» було відправлено адвокатський запит від адвоката Шашликова Д. Г. за № 517 від 13.12.2024 року в інтересах ОСОБА_1 , в якому він просить надати інформацію щодо результатів розгляду скарги ОСОБА_1 № 16124407 за фактом неповідомлення його про надходження повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповіді на вказаний адвокатський запит на дату подання вказаної позовної заяви не отримано.

Згодом, по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 стало відомо, що вказана повістка, яка була направлена на адресу ОСОБА_1 та не отримана ним через неправомірні дії працівників «Укрпошти» була виписана на 11.11.2024 року. Тобто, ОСОБА_1 мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 11.11.2024 року для проходження ВКЛ 11.11.2024 року.

При цьому, ОСОБА_1 вже на наступний день з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження ВЛК у встановленому законодавством порядку, тобто 12.11.2024 року і був направлений для проходження ВЛК, та 13.11.2024 року пройшов військово-лікарську комісію і визнаний придатним для проходження військової служби. Вказане підтверджується довідкою військово лікарської комісії № 277/6553, згідно якої солдату запасу ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 13.11.2024 року та такого було визнано придатним до військової служби.

Зазначає, що копію протоколу та постанови № 641 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 такому при прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_4 надано не було. При цьому, йому наручно було надано лише реквізити для сплати штрафу за вказаною постановою.

Адвокатом Шашликовом Д. Г. в інтересах ОСОБА_1 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 було скеровано адвокатський запит за № 516 від 13.12.2024 року, в якому він просить надати належним чином завірені копію протоколу про адміністративне правопорушення, копію постанови № 641 про адміністративне правопорушення, копії додатків до протоколу про адміністративне правопорушення №641 та копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На момент подачі вказаного позову, ІНФОРМАЦІЯ_3 не надані у відповідь на адвокатський запит копії вказаних документів, що унеможливлює встановлення кваліфікації вказаного адміністративного правопорушення та здійснення належного оскарження відповідної постанови за № 641.

Із вказаною постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 № 641 щодо ОСОБА_1 , яка не була одержана ОСОБА_1 та якою на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000, 00 грн. не погоджується та вважає таку протиправною у зв`язку з наступним.

Усі докази винуватості ОСОБА_1 , оскаржувана постанова та протокол, у результаті розгляду якого було винесено відповідну постанову, не були надані для ознайомлення ОСОБА_1 , зокрема для надання обґрунтованих заперечень щодо своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим подається клопотання про витребування таких судом.

Лист від ІНФОРМАЦІЯ_4 не був одержаний ОСОБА_1 з об`єктивних причин, він не міг бути повідомленим про необхідність прибуття 11.11.2024р. до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військово-лікарської комісії.

Однак в подальшому, а саме 12.11.2024 року ОСОБА_1 належним чином виконав свій обов`язок із проходження медичного огляду, та з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для направлення для проходження медичного огляду ВЛК.

ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК 13.11.2024 року та був визнаний придатним для проходження військової служби. При цьому, оскаржувана постанова була винесена вже після проходження 13.11.2024 року ним медичного огляду ВЛК. Вказане свідчить про те, що ще до винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 виконав свій обов`язок із проходження ВЛК.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена за фактом неявки за повісткою задля проходження медичного огляду ВЛК, при цьому такий був пройдений ОСОБА_1 ще 13.11.2024 року за місцем обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ОСОБА_1 було виконано обов`язок щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 та проходження медичного огляду, що свідчить про відсутність у його діях умислу на неявку за повісткою на ВЛК, та відповідно відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

З огляду на вищевикладене, вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 № 641 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 року адміністративний позов прийнято до розгляду та в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук С.О. позов підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 Сьома І.Б. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Кравчук С.О., представника відповідача Сьоми І.Б., з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

06.12.2024 року головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол №641 про адміністративне порушення у відповідності до якого ОСОБА_1 прибув (доставлений працівниками поліції) 06.12.2024 близько 09.40год у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас встановлено, що громадянину ОСОБА_1 31.10.2024 за адресою: АДРЕСА_4 була направлена повістка рекомендованим листом через Укрпошту, про прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.00год 11.11.2024, з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних. Проте ОСОБА_1 не прибув у вказаний час, причин, які б були поважними не повідомив, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну, в особливий період, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

06.12.2024 року відносно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 було ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №641, у якій вказано, що громадянин ОСОБА_1 прибув (доставлений працівниками поліції) 06.12.2024 близько 09.40год у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас встановлено, що громадянину ОСОБА_1 31.10.2024 за адресою: АДРЕСА_4 була направлена повістка рекомендованим листом через Укрпошту, про прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.00год 11.11.2024, з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних, проте не з`явився, причин, які б були поважними не повідомив, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши в особливий період правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Свою вину визнає та вина підтверджується іншими доказами (протоколом №641, повісткою, трекінгом Укрпошти, довідкою про причину повернення). До нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Приписами ч.1 ст.210-1 КУпАП (в редакції на липень 2024 року) передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 ст.210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка про виклик його на 11.11.2024 була виписана 11.11.2024 для проходження ВЛК 11.11.2024. При цьому ОСОБА_1 на наступний день 12.11.2024 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження ВЛК у встановленому законом порядку та вже 13.11.2024 пройшов ВЛК та був визнаний придатним для військової служби.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до РТЦК.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі - Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Відповідно до п. 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Пунктом 40 Порядку передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Пунктом 41 Порядку встановлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі вручення повістки, особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Абзац 4 п.47 Порядку визначає, що у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п.п. 41, 47 Порядку, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення ОСОБА_1 про виклик до РТЦК.

З досліджених судом доказів встановлено відсутність умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК. Всі дії позивача ОСОБА_1 свідчать про те, що як тільки йому стало відомо про необхідність прибуття до РТЦК так і проходження ВЛК, він сам добровільно з`явився та пройшов ВЛК і отримав відповідний висновок ВЛК від 13.11.2024р.

Отже, на момент складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивач пройшов військо-лікарську комісію та був визнаний придатним для військової служби.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, постанова суперечить приписам Конституції України і КУпАП, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

За встановлених у справі обставин, а також відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.12.2024, у діях позивача не встановлено складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.2, 9, 72, 76, 77, 79, 229, 242, 243, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст.247, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №641 від 06 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 березня 2025 р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська