Справа № 440/618/25
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/618/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» до приватного виконавця ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" (далі - позивач, ТОВ "Вектор.ЛТД") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця ОСОБА_1, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця ОСОБА_1 щодо винесення постанови (постанов) про скасування постанов, винесених у рамках ВП № НОМЕР_4, а саме, Постанови від 01.09.2023 про відкриття ВП НОМЕР_3, Постанови від 01.09.2023 про стягнення з боржника основної винагороди, Постанови від 01.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, Постанови від 11.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, та щодо повернення суми основної винагороди та витрат виконавчого провадження, а саме, грошових коштів в розмірі 13413,94 грн., у тому числі, основної винагороди 12813,94грн., загальної суми мінімальних витрат 337,48грн., загальної суми додаткових витрат 262,52грн.

скасувати Постанову від 01.09.2023 про відкриття ВП НОМЕР_3, Постанову від 01.09.2023 про стягнення з боржника основної винагороди, Постанову від 01.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, Постанову від 11.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та стягнути з приватного виконавця ОСОБА_1 суму неповернутої основної винагороди та витрати виконавчого провадження в розмірі 13413,94 грн., у тому числі, основної винагороди 12813,94грн., загальної суми мінімальних витрат 337,48грн., загальної суми додаткових витрат 262,52грн., як кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його бездіяльністю.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним виконавцем ОСОБА_1 на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Полтавської області 01.09.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5, в рамках якого винесені, зокрема, постанова від 01.09.2023 про стягнення з боржника основної винагороди, постанова від 01.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова від 11.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. Вказує, що 11.09.2023 згідно з випискою за рахунком: НОМЕР_1 , АТ "Райффайзен Банк", код банку 380805, за номером документа 09/20 з позивача відбулося стягнення суми 141 553,32грн. - за ВП № НОМЕР_4 з виконання виконавчого документа ПВ ОСОБА_1 . Вказана сума за доводами позивача розподілена наступним чином: на користь ТОВ «Житлорембудсервіс» - 128139,38грн., у тому числі, основний борг в розмірі 108262,00грн., 3% річних в розмірі 2553,94грн., інфляційні нарахування в розмірі 17055,04грн., суму судових витрат у розмірі 268,40грн.; на користь ПВ ОСОБА_1 - 13413,94грн., у тому числі, основна винагорода 12813,94грн., загальна сума мінімальних витрат 337,48грн., загальна сума додаткових витрат 262,52грн. Посилався, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.07.2024 судовий наказ від 03.07.2023 по справі № 917/1130/23 скасовано, а ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі №917/1130/23 у поворот виконання судового наказу від 03.07.2023 по справі №917/1130/23 постановлено стягнути з ТОВ «Житлорембудсервіс» на користь ТОВ «Вектор.ЛТД» грошові кошти в розмірі 128139,38грн.; видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі № 917/1130/23. ТОВ «Житлорембудсервіс» відповідно до платіжної інструкції від 13.08.2024 №18, з метою виконання наказу про примусове виконання рішення від 01.08.2024 Господарського суду Полтавської області по справі №917/1130/23, здійснило безготівковий переказ в національній валюті в розмірі 128139,38грн. ТОВ «ВЕКТОР.ЛТД» (Призначення платежу: Повернення коштів за ВП НОМЕР_3 спр. №917/1130/23 - осн.борг 108262грн.3% річних 2553,94грн.інфляційні-17055,04грн.суд.збір 268,40грн., у т.ч.ПДВ 20% - 18043,67 грн.). Таким чином, на переконання позивача станом на 13.08.2024, внаслідок повороту виконання судового наказу від 03.07.2023, ТОВ «Житлорембудсервіс» та ТОВ «ВЕКТОР.ЛТД» як сторони у ВП НОМЕР_3 повернулися в попереднє становище. Отже, як зазначає позивач фактичного стягнення у ВП НОМЕР_3 не відбулося, тому примусово стягнуті в рамках ВП НОМЕР_3 з ТОВ «ВЕКТОР.ЛТД» як боржника суми основної винагороди та витрати виконавчого провадження (грошові кошти в розмірі 13413,94 грн., у тому числі, основна винагорода 12813,94грн., загальна сума мінімальних витрат 337,48грн., загальна сума додаткових витрат 262,52грн.) підлягають поверненню ТОВ «ВЕКТОР.ЛТД».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" до ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" строк звернення до суд з позовом у справі №440/618/25. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі 440/618/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» до приватного виконавця ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.02.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якій, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що чинним законодавством встановлено вичерпну підставу повернення стягнутого виконавчого збору, а саме виключно у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тобто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, вказана підстава не має місце у даному випадку, адже виконавче провадження № НОМЕР_4 закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, в силу приписів законодавства було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.09.2023 ВП № НОМЕР_4, в свою ж чергу постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 11.09.2023 ВП № НОМЕР_4 було винесено на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум у зв`язку з тим, що приватним виконавцем визначено необхідність у її винесені. Беручи до уваги зазначене, за доводами відповідача, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.09.2023 ВП № НОМЕР_4 та постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 11.09.2023 ВП № НОМЕР_4 винесені у чіткій відповідності до приписів законодавства, а відповідно є законними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 закрито провадження у справі № 440/618/25 в частині в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця ОСОБА_1 щодо винесення постанови про скасування Постанови від 01.09.2023 про відкриття ВП НОМЕР_3, скасування постанови від 01.09.2023 про відкриття ВП НОМЕР_3.

10.03.2025 через систему "Електронний кабінет" надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких зазначав, що в разі скасування судового наказу він є таким, що не діє з моменту його прийняття, тому не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття. Внаслідок скасування судового наказу від 03.07.2023, що зумовило його недійсність з моменту прийняття, вчинене приватним виконавцем ОСОБА_1. примусове стягнення в рамках виконавчого провадження ВП№ НОМЕР_4 перестало відповідати меті та засадам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо спрямування, обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Розгляд справи здійснюється судом з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 КАС України.

У відповідності до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.07.2023 Господарським судом Полтавської області у справі № 917/1130/23 видано судовий наказ про 1) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" (Вул. Івана Мазепи буд. 25 кв. 12, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембусервіс" (Юридична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі, будинок № 32, Фактична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, будинок № 32, ) борг за договором № 1/2446 від 18.07.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 15.09.2021 року по 31.05.2023 року включно, у тому числі: основний борг в розмірі 108262 гривні 00 коп., 3% річних в розмірі 2553 гривні 94 коп., інфляційні нарахування в розмірі 17055 гривень 04 коп 2) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" (Вул. Івана Мазепи буд. 25 кв. 12 , м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (Юридична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі, будинок № 32, Фактична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, будинок № 32, ) суму судових витрат у розмірі 268,40 грн. за видачу судового наказу (номер в ЄДРСР 111938079).

01.09.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 на підставі судового наказу № 917/1130/23, виданого 07.08.2023 Господарським судом Полтавської області.

01.09.2023 в межах ВП № НОМЕР_4 приватним виконавцем ОСОБА_1. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 12813,94 грн.

01.09.2023 в межах ВП № НОМЕР_4 приватним виконавцем ОСОБА_1. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, за змістом якої загальна сума мінімальних витрат складає 337,48 грн.

07.09.2023 директором ТОВ "Вектор.ЛТД" на підставі заяви, адресованої відповідачу, отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

11.09.2023 в межах ВП № НОМЕР_4 приватним виконавцем ОСОБА_1. винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою встановлено загальну суму додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 262,52 грн.

11.09.2023 приватним виконавцем в межах ВП № НОМЕР_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до платіжних інструкцій № 8590 від 11.09.2023 та № 8592 від 11.09.2023 з ТОВ "Вектор.ЛТД" стягнуто витрати за організацію та проведення виконавчий дій в загальному розмірі 600,00 грн та основну винагороду приватного виконавця ОСОБА_1 в загальному розмірі 12 813,94 грн.

За змістом письмовий пояснень, викладених в позовній заяві, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.07.2024 судовий наказ від 03.07.2023 по справі № 917/1130/23 скасовано (номер в ЄДРСР 120368075).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 у поворот виконання судового наказу від 03.07.2023р. по справі за № 917/1130/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» (Юридична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі, будинок № 32, Фактична адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, будинок № 32, , Адреса електронної пошти: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» (вул. Івана Мазепи буд. 25 кв. 12 , м.Кременчук, Полтавська область, 39600, , Адреса електронної пошти: ) грошові кошти в розмірі 128139,38грн. грн.38 коп (номер в ЄДРСР 120739881) та 01.08.2024 видано судовий наказ про примусове виконання рішення від 01.08.2024 № 917/1130/23.

Позивач вважаючи, що оскільки виконавчий документ (судовий наказ від 03.07.2023 по справі № 917/1130/23), що слугував підставою відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 був скасований, основна винагорода, додаткових витрат виконавчого провадження, мінімальних витрат виконавчого провадження приватного виконавця ОСОБА_1 у розмірі 13413,94 грн в межах виконавчого провадження ВП72666280 на виконання судового наказу, який в подальшому був скасований, безпідставно не повернуто ТОВ "Вектор.ЛТД", що і спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII) .

Відповідно до ст. 1 Закону України № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 Закону України Закон України № 1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців (далі - Закон № 1403-VIII).

Приписами ч.1, 5 ст.26 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 27 Закону України № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 1 ст. 42 Закону України № 1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналізуючи положення ч.4 та 5 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», суд дійшов висновку, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

Згідно вимог частини сьомої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що аналіз положення статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» дає підстави для висновку, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди та винесення постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок №643).

Відповідно до пункту 12 Порядку №643 розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.03.2020 року у справі №260/801/19.

За змістом частини 10, 11 статті 31 Закону № 1403-VIII розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України. З метою забезпечення проведення виконавчих дій приватний виконавець за угодою із стягувачем може здійснювати додаткові витрати на проведення виконавчих дій, крім тих, що визначені Міністерством юстиції України. Стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція) мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Отже, законодавством визначені різновиди витрат виконавчого провадження до яких належать мінімальні та додаткові витрати виконавчого провадження.

При цьому, до додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені вимогами Інструкції як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Таким чином, мінімальний розмір витрат виконавчого провадження та кошти на витрати виконавчого провадження є різними поняттями, мінімальні витрати виконавчого провадження - це витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією виконавчих дій, а додаткові витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Як вбачається з оскаржуваних постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.09.2023 та постанови від 11.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження приватним виконавцем визначені витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Винесення вказаних постанов є безумовною дією виконавця за наслідками вчинених дій в ході виконавчого провадження, забезпечення організації таких дій із визначенням розміру та виду витрат виконавчого провадження згідно нормативно-правових актів Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 5, 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

- скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

- фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому частиною 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Суд зазначає, що відповідачем було закінчено виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі згідно з виконавчим документом, судовим наказом № 917/1130/23, виданим Господарським судом Полтавської області, до скасування вказаного судового наказу ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.07.2024 та винесення ухвали Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 у поворот виконання судового наказу від 03.07.2023р. по справі за № 917/1130/23, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор.ЛТД" грошові кошти в розмірі 128139,38грн. грн.38 коп.

Вказаний факт не заперечуються сторонами та підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Суд зауважує, що з огляду на положення ч.1, 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» основана винагорода, мінімальні витрати виконавчого провадження, додаткові витрати виконавчого провадження не є коштами, які були стягнуті за рішенням суду, а тому вони не підлягали поверненню в порядку повороту виконання.

Отже 11.09.2023 у ВП № НОМЕР_4 відповідачем, керуючись вимогами пункту 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання судового наказу господарського суду Полтавської області № 917/1130/23 виданого 07.08.2023.

За таких обставин станом на момент закінчення виконавчого провадження, рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ (судовий наказ № 917/1130/23, виданий 07.08.2023), не було скасовано, а відповідач закінчив виконавче провадження в порядку п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

А відтак закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає повернення стягнутої основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, виносячи в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 оскаржувані постанови від 01.09.2023 про стягнення з боржника основної винагороди, постанови від 01.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанови від 11.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження діяв на підставі та в межах чинного законодавства, а виконавче провадження ВП НОМЕР_3 закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до скасування такого документа, то відповідно відсутні правові підстави для скасування таких постанов та відповідно для повернення позивачу основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження та додаткових витрат виконавчого провадження в межах ВП НОМЕР_3.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Вектор. ЛТД" повністю.

При цьому суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор.ЛТД» (вул. Івана Мазепи, 25, кв. 12, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаціний код 44211104) до приватного виконавця ОСОБА_1 (вул. Троїцька, 89-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, рнокпп НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький