Справа № 400/15014/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/15014/23

Перша інстанція суддя Брагар В. С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенко О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а саме:

- визнання протиправними дії щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років;

- зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, починаючи з дати, за шість місяців, що передують даті звернення до суду, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання призначити ОСОБА_1 додаткову пенсію, як особі, віднесеній до 2 категорії ЧАЕС (ліквідатори), відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, апелянт вважає, що йому протиправно не виплачується доплата за понаднормовий стаж відповідно до положень ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткова пенсія, передбачена п. 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії (посвідчення серія НОМЕР_1 , видане 30 квітня 2010 року Миколаївською облдержадміністрацією) та з 20 травня 2011 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах яку обчислено за нормами ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, 15 листопада 2023 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, враховуючи всі періоди трудової діяльності та всі обставини, що мають значення для правильного розрахунку її розміру, а також призначити та здійснювати доплату, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В свою чергу, за наслідком отримання відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, так як позивач не має права на здійснення спірного перерахунку розміру пенсії, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, до пункту 2 статті 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Колегія суддів встановлено, що позивачу з травня 2011 року призначено пенсію по віку зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В свою чергу, не погоджуючись з розміром доплати за понаднормовий стаж, яка регулюється положеннями ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з вимогою про приведення розміру відповідної доплати до положень ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», чинних на момент призначення пенсії.

З іншого боку, пенсійний орган вважає, що ним правомірно виплачується позивачу доплата за понаднормовий стаж відповідно до діючих положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що правове регулювання права на доплату за понаднормовий стаж з моменту призначення позивачу пенсії змінилось та наразі ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлює інший порядок обрахунку відповідної доплати.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що особам, яким на час призначення пенсії з урахуванням ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» її розрахунок мав здійснюватися згідно із п. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, визнана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи) та ця норма права зберігає юридичну силу як для пенсіонера так і для органу, який призначає пенсію.

З іншого боку, поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу вимог ст. 22 Конституції України, є неприпустимим.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 16 липня 2024 року (справа № 300/5114/23).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність здійснення перерахунку пенсії позивача та вважає за необхідне зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивача з дати звернення позивача за здійсненням відповідного перерахунку.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 18 листопада 2024 року (справа № 460/19095/23), від 12 лютого 2025 року (справа № 380/26337/23).

При цьому, колегія суддів зазначає, що звернення позивача до пенсійного органу, від 15 листопада 2023 року, викладене у формі заяви про відновлення його порушених прав мало бути розглянутим та вирішеним пенсійним органом по суті викладених у ньому питань.

В свою чергу, у листі від 30 листопада 2023 року № 23181-22628/С-02/8-1400/23 пенсійним органом не зазначалось про порушення позивачем порядку звернення до пенсійного органу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення позивачем порядку звернення до пенсійного органу.

Щодо вимог позивача про зобов`язання призначити додаткову пенсію, як особі, віднесеній до 2 категорії ЧАЕС (ліквідатори), відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно п. 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; 2) інвалідам II групи - 379,6 гривні; 3) інвалідам III групи - 284,7 гривні; 4) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам I групи - 341,64 гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні; інвалідам III групи - 170,82 гривні.

При цьому, п. 15-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

В свою чергу, Кабінет Міністрів України, з метою здійснення починаючи з 2012 року заходів щодо поетапного до 2015 року підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення Кабінет Міністрів України, ухвалив постанову «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381.

Між тим, подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді та у постановах від 10 липня 2018 року, у справі № 363/4035/16-а, від 19 лютого 2019 року, у справі № 363/4916/16-а, від 24 квітня 2019 року, у справі № 363/3974/16-а, від 21 лютого 2020 року, у справі № 363/3520/16-а, від 30 вересня 2021 року, у справі № 363/4693/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що припиняючи виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідач діяв правомірно, оскільки позивачем було обрано інше підвищення до пенсії.

В даному випадку, з наявних в матеріалах справи розрахунків пенсії позивача вбачається, що йому виплачувалась відповідна додаткова пенсія, розміром 170,82 грн, згідно розрахунку від 30 серпня 2023 року, та припинена згідно розрахунку від 21 листопада 2023 року.

При цьому, враховуючи, що позивач отримує підвищення до пенсії, розміром 523,25 грн, передбачене постановою КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно припинена виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, розміром 170,82 грн.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 20 квітня 2022 року (справа № 363/4172/16-а).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року та ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка полягає в обчислені розміру пенсії ОСОБА_1 без встановлення доплати до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі одного процента від заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, встановленої ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, збільшивши її розмір на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, починаючи з 15 листопада 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян