Справа № 420/22348/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22348/23

Перша інстанція: суддя Бобуйок І.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шевчук О. А.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 адвоката Тонкошкура І. В.;

представника ГУ ДМС України в Одеській області Саркісяна А. Р.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Тонкошкура Ігоря Васильовича, який діє в інтересах громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року у справі за позовом адвоката Тонкошкура Ігоря Васильовича, який діє в інтересах громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення та постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Історія справи та короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2023 року адвокат Тонкошкур І. В., який діє в інтересах громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому заявив такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області) про скасування дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі ГУ ДМС України в Одеській області) про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства №252 від 08.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ ДМС України в Одеській області про накладення адміністративного стягнення від 08.08.2023 серії ПН МОД №010306 в сумі 1700 грн за порушення частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП);

- зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне місце проживання серії НОМЕР_1 від 08.10.2008, виданої ОСОБА_1 , у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Одеський окружний адміністративний суд, ухвалою від 30.08.2023, відмовив у відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне місце проживання.

Далі, Одеський окружний адміністративний суд, ухвалою від 28.09.2023, повернув позивачеві позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32.

Щодо інших позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення та постанови про накладення адміністративного стягнення Одеський окружний адміністративний суд передав справу для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Адвокат Тонкошкур І. В., обґрунтовуючи позовні вимоги щодо незаконності рішення про примусове повернення та постанови про накладення адміністративного стягнення указував, що у 2008 році ОСОБА_1 отримала дозвіл на імміграцію та була документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 терміном дії безстроково.

У 2022 році, у зв`язку із досягненням 45-річного віку, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання.

03.10.2022, за результатами розгляду вказаної заяви, ГУ ДМС України в Одеській області прийняло рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, мотивуючи його наявністю рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію від 17.05. 2019 №32.

Адвокат Тонкошкур І. В. вважає, що скасування суб`єктом владних повноважень дозволу на імміграцію є незаконним, оскільки дозвіл було отримано у 2008 році на законних підставах і жодних претензій з боку суб`єкта владних повноважень не було.

На думку адвоката, оскільки скасування дозволу на імміграцію є незаконним, то і рішення про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження та постанова про накладення адміністративного стягнення є також незаконними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що, з урахуванням скасованого, 17.05.2019, позивачці дозволу на імміграцію в Україну, ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, а відтак, ГУ ДМС України в Одеській області правомірно прийняло рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства №252 від 08.08.2023.

Також, на думку суду першої інстанції, є законною і постанова ГУ ДМС України в Одеській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 08.08.2023 серії ПН МОД №010306 в сумі 1700 грн за порушення частини 1 статті 203 КУпАП, оскільки вона порушила правила перебування в Україні, тобто проживала без документів на право проживання в Україні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, адвокат Тонкошкур І. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними та скасувати рішення про примусове повернення та постанову про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що суд першої інстанції, під час ухвалення рішення, не врахував факт відкриття провадження у справі №160/27518/23, в якій оскаржувалося рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32.

На думку адвоката, факт оскарження наведеного рішення є визначальним для правильного вирішення даної справи, оскільки оскаржувані в цій справі рішення та постанова ГУ ДМС України в Одеській області базувалися на рішенні ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 17.05.2019 №32 про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію.

Далі, по тексту апеляційної скарги, адвокат Тонкошкур І. В. приділяє увагу протиправності рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32 та наголошує на взаємопов`язаності наведених питань та необхідності їх вирішення шляхом системному аналізу.

ГУ ДМС України в Одеській області, скориставшись своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та відображають обставини справи, встановлені судом.

Адвокат Тонкошкур І. В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ГУ ДМС України в Одеській області в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти задоволення скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

08.08.2023 працівниками ГУ ДМС України в Одеській області, за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса, виявлено громадянку Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки, наявних документів та відібраних пояснень встановлено, що громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула на територію України 21.04.2019, легально, через КПП «Аеропорт-Одеса» за паспортним документом громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам для виїзду закордон на її ім`я № НОМЕР_2 терміном дії з 15.06.2015 по 15.06.2025.

На території України громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 була документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 08.10.2008, яка була видана ГУ МВС України в Дніпропетровській області на підставі дозволу на імміграцію, як дружині іммігранта.

Така посвідка була видана на підставі дозволу на імміграцію, у зв`язку з укладенням шлюбу з особою, яка документована посвідкою на постійне проживання.

Також було встановлено, що громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 17.05.2019 №32 скасований дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Підставою для скасування дозволу на імміграцію являлося скасування посвідки на постійне проживання чоловіка позивача.

Видана, на підставі дозволу на імміграцію, посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 08.10.2008 скасована ГУ ДМС України в Одеській області відповідно до вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321.

ГУ ДМС України в Одеській області, на підставі скасування дозволу на імміграцію в Україну склало акт від 08.08.2023 про вилучення посвідки на постійне проживання в Україні, серії НОМЕР_1 від 08.10.2008, видану ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Фактичні обставини справи також свідчать про те, що рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 03.10.2022 №6022 громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 відмовлено в оформлені (видачі) посвідки на постійне проживання в Україні, на підставі підпункту 9 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДМС України в Одеській області № 6022 від 03.10.2022 позивачка оскаржила його в судовому порядку.

За результатом апеляційного розгляду, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №420/14863/22, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

ГУ ДМС України в Одеській області вважаючи, що громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , станом на 08.08.2023, на території України перебуває незаконно, ухилилась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, того ж дня, прийняла рішення №252 про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства.

Даним рішенням зобов`язано ОСОБА_1 покинути територію України у термін до 06.09.2023.

Також, 08.08.2023 ГУ ДМС України в Одеській області прийняло постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ПН МОД №010306 в сумі 1700 грн за порушення частини 1 статті 203 КУпАП (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України).

За клопотанням адвоката Тонкошкура І. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції ухвалою від 14.12.2023 зупиняв провадження у даній справі №420/22348/23.

Мотиви зупинення провадження полягали у тому, що на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/27518/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32, виданого ОСОБА_1 у 2008 році.

13.05.2024 Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №160/27518/23, яким позов ОСОБА_1 задовольнив.

Суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №32 від 17.05.2019 про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

Дане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду набрало законної сили на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України регулюються статтею 288 КАС України.

Відповідно до частини 1 цієї статті позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну чи їх примусове видворення за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За правилами частини 3 статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VІ (далі Закон №3773-VІ), рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №3773-VІ іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати ЗО днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №3773-VІ іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з пунктом 14 статті 1 Закону №3773-VІ нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону №3773-VІ нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

За правилами частини 1 статті 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, -

тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства в країну походження або третю країну та притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУпАП є законним, зокрема, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Оцінюючи обставини справи, в розрізі приписів наведених правових норм, колегія суддів установила, що у зв`язку з наявністю згаданого вище судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію від 17.05.2019 №32, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 набула статус нелегального мігранта, тобто втратила підстави для подальшого перебування на території України.

Як правильно відзначив представник позивачки, оскаржуване в цій справі рішення цілком базувалося на протиправному рішенні про скасування дозволу на імміграцію, а відтак не може залишатися в силі. Також не може бути визнана обґрунтованою постанова про порушення громадянкою Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ГУ ДМС України в Одеській області правил перебування в Україні.

Слід визнати, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024, яке набрало законної сили у жовтні 2024 року, з`явилося вже після прийняття судом першої інстанції рішення, тобто, суд, ухвалюючи рішення не міг оперувати обставинами, які були встановлені в цьому рішенні.

Відповідно до статті 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За такого правового регулювання, колегія суддів не може проігнорувати преюдиційні обставини, встановлені в іншій адміністративній справі про те, що громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 на законних підставах отримала дозвіл на імміграцію в Україну, а також посвідку на постійне проживання в Україні.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства №252 від 08.08.2023, прийняте щодо громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , належить визнати протиправним та скасувати.

Що стосується визнання протиправною та скасування постанови ГУ ДМС України в Одеській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 08.08.2023 серії ПН МОД №010306 в сумі 1700 грн за порушення частини 1 статті 203 КУпАП, колегія суддів зазначає таке.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються статтею 286 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вимоги цієї статті, колегія суддів вважає, що постанова ГУ ДМС України в Одеській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 08.08.2023 серії ПН МОД №010306 підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення належить закрити.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду, відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.

Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС України в Одеській області слід стягнути суму судового збору на користь позивачки за подання позову та апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Керуючись статтями: 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тонкошкура Ігоря Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом адвоката Тонкошкура Ігоря Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення та постанови про накладення адміністративного стягнення нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства №252 від 08.08.2023, прийняте щодо громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати постанову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 08.08.2023 серії ПН МОД №010306 в сумі 1700 грн за порушення частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (код за ) на користь громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 13.03.2025.