Справа № 400/4625/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4625/24

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,

повний текст судового рішення

складено 25.11.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року за заявою представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року у справі №400/4625/24 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) щодо зменшення з 74% до 70% грошового забезпечення при перерахунку та виплаті з 01.12.2023 року пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити з 01.12.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74 % грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням уже виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

03.07.2024 року на виконання рішення судом видані виконавчі листи.

22.10.2024 року від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення суду у даній справі Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років.

Після перерахунку розмір пенсії позивача (стягувача) склав 18 127,22 грн., загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням склав - 1048,75 грн.

З огляду на вищенаведене, виплата за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року у справі №400/4625/24 буде проведено після відповідних бюджетних асигнувань.

Водночас, Головним управлінням забезпечено виплату перерахованої пенсії в перерахованому розмірі.

Отже, на думку заявника, судове рішення неможливо виконати фактично в повному обсязі без зміни способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою від 29.10.2024 року суд прийняв до розгляду заяву.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення або заміну способу та порядку виконання судового рішення, відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати вищезазначену ухвалу суду від 25 листопада 2024 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну способу виконання судового рішення у справі № 400/4625/24: із - «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити з 01.12.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 : ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74 % грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням уже виплачених сум» на «стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) суму загального розміру доплати по перерахунку на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) у розмірі 1048,75 грн.». Апелянт вважає вказану ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування ухвали.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) також подав апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року. Апелянт просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про зміну способу виконання судового рішення, а саме замінити спосіб i порядок виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/4625/24 від 03.07.2024 року на: стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) суму загального розміру доплати по перерахунку на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) у розмірі 1048,75 грн».

10.12.2024 року (вхід.№54872/24) на адресу суду апеляційної інстанції від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Троян Ольги Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року у справі №400/4625/24 залишити без змін.

17.12.2024 року (вхід.№56607/24) також до суду апеляційної інстанції від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Троян Ольги Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року у справі №400/4625/24 залишити без змін.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

За приписами ст.124, ч.3 ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по цьому питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 3 статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Згідно з вимогами ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинні визначені в рішенні суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року зобов`язано Головне управління здійснити з 01.12.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74 % грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням уже виплачених сум.

На виконання рішення від 31.05.2024 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років, що підтверджується Перерахунком пенсії від 07.08.2024 року (а.с. 61).

Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав - 18 127,22 грн. Загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року склав 1048,75 грн. (а.с. 61 оберт.).

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон № 2262).

Відповідно до статті 8 Закону №2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідачем у даній справі є територіальний орган Пенсійного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Колегія суддів зазначає, що немає підстав вважати, що територіальний орган виконавчої влади з питань пенсійного забезпечення не має можливості виконати судове рішення зобов`язального характеру про виплату пенсії.

Більш того, як зазначалось вище, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача згідно рішення суду та забезпечено виплату пенсії у новому розмірі. Розмір донарахованої пенсії буде виплачено після отриманням ГУ ПФУ відповідних нарахувань, згідно до реєстру.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18: «Колегія суддів зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку №1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі №420/6671/18 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачці як внутрішньо переміщеній особі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, то Суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №420/6671/18».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для зміни способу або порядку виконання судового рішення, повинні бути саме об`єктивні обставини, які ускладнюють або унеможливлюють таке виконання, а не лише невиконання судового рішення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що Миколаївським окружним адміністративним судом при розгляді заяви про встановлення або заміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №400/4625/24 правильно встановлені обставини справи та постановлено ухвалу від 25.11.2024 року з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки зміна способу та порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, на переконання суду апеляційної інстанції, необхідно відмовити у задоволенні заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З підстав, визначених статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко