Справа № 300/401/22
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2025 р. Справа № 300/401/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2021 №007607/0701,-
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 року у справі №300/401/22 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.10.2021 №007607/0701.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в Івано-Франківській на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" сплачений судовий збір у розмірі 6104 (шість тисяч сто чотири) грн. 10 коп.

Питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.

17.02.2025 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Вказана заява мотивована необхідністю компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу, оскільки вказані витрати фактично понесені позивачем та підтверджуються відповідними документами.

25.02.2025 представником відповідача подано заперечення щодо заяви про відшкодування вказаних судових витрат та зазначено про неспівмірність зазначеної суми витрат з часом витраченим адвокатом та обсягом виконаних робіт, у зв`язку з чим вважає витрати значно завищеними.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Оскільки сторони в судове засіданні не з`явилися, відповідно до приписів частини 3 статті 252 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши вказану заяву та матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що 13.02.2025 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі 300/401/22 прийнято рішення про задоволення адміністративного позову та стягнення судового збору.

Питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.

Так, на підтвердження факту залучення адвоката і понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суду представником позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 30.04.2024 року №013/МТА/ІФ-24, що укладений між адвокатом та позивачем; замовлення про надання юридичних послуг та правничої допомоги №3 від 02.08.2024 з описом виконаних робіт та зазначено, що розмір винагороди адвоката становить 12 000 грн.; акт про наданих правничої допомоги №013/МТА/ІФ-24 від 13.02.2025, платіжні інструкції №1206 від 03.09.2024 та №1055 від 02.08.2024.

На переконання суду посилання представника відповідача про значно завищення вказаних витрат та неспівмірність зазначених суми з часом витраченим адвокатом і обсягом виконаних робіт, на переконання суду є необгрунтованими та не доведеними відповідачем.

Враховуючи вказане суд дійшов висновку, що витрати на надання професійної правничої допомоги є документально підтвердженими, а витрати в розмірі 12000 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатами обсягами послуг пов`язаних із справою, включаючи її підготовку та розгляд, затраченим ними часом на надання таких послуг, якістю наданих послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та ціні позову.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача та необхідність ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 143, 241-246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" (код в , адреса: вул. Промислова, буд. 29, м. Івано-Франківськ;

відповідач Головне управління ДПС України в Івано-Франківській області (код в , адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.