Справа № 620/188/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м.Чернігів Справа № 620/188/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить наступне.

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням страхового стажу за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба» та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії - з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - 22.08.2024.

Ухвалою судді від 09.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або Позивач) отримує пенсію за

віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУв Чернігівській області або Відповідач).

У трудову книжку колгоспника ОСОБА_1 було внесено записи про роботу, а саме:

- 01.08.1995 - Прийнятий різноробочим в фермерське господарство «Садиба», наказ від 01.08.1995 № 1;

- 1996 - кількість пропрацьованих людино-днів за рік 366;

- 1997 - кількість пропрацьованих людино-днів за рік 365;

- 1998 - кількість пропрацьованих людино-днів за рік 365;

- 1999 - кількість пропрацьованих людино-днів за рік 266;

- 23.05.1999 - звільнений з різноробочого в зв`язку з закриттям фермерського господарства «Садиба», наказ від 23.05.1999 № 1.

Таким чином, трудовою книжкою колгоспника підтверджується стаж роботи Позивача з 01.01.1996 по 01.01.1998.

21.08.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 28.08.2024 № 12671-12220/Б-02/8-2500/24, ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило наступне: «За документами електронної пенсійної справи для обчислення пенсії врахована заробітна плата за періоди роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 (оптимальний варіант) та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.09.2023, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022 та за 2023 роки і становить 10019,18 грн (13559,41 - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2021, 2022 та 2023 роки х 0,73891 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати заявника).

З вищезазначеного періоду виключено 45 місяців заробітної плати підряд в межах 10 відсотків тривалості страхового стажу та 39 місяців додатково (неповні місяці, карантин...) - понад 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Оптимізацію проведено відповідно до чинного законодавства».

З розрахунку страхового стажу Позивача вбачається, що до страхового стажу не було зараховано періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба», а відтак розрахунок та оптимізація пенсії ОСОБА_1 проводилася без врахування страхового стажу з 01.01.1996 по 31.12.1998, у зв`язку з чим Позивач змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права.

Не погодившись з цим, позивачка звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені у ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - ЗУ «Про пенсійне забезпечення»), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного страхового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Отже, відсутність уточнюючих довідок за наявності трудової книжки не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії та зарахуванні страхового стажу.

У спірні періоди після 1993 року, порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Згідно з п. 2.6 Інструкції № 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі № 654/890/17».

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, єдиною підставою для неврахування до трудового стажу (при його обчисленні) часу роботи колгоспника є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Постановою Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, затверджено «Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» (далі - Порядок № 310), де вказано наступне:

- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;

- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;

- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;

- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;

- трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 р. у справі № 490/12392/16-а, викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/ призначення пенсії.

Право ОСОБА_1 на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому, Відповідачем не наведено жодних доказів, що Позивач, як член колгоспу, без поважних причин не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Таким чином, з огляду на відповідні записи трудової книжки колгоспника, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи ОСОБА_1 у фермерському господарстві «Садиба» за період з 01.01.1996 по 31.12.1998, ГУ ПФУ в Чернігівській області необґрунтовано та безпідставно не зарахував до страхового стажу вищевказані періоди роботи.

Отже, Позивач має право на перерахунок пенсії та подальшої її оптимізації із врахуванням страхового стажу за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998.

Зважаючи на наведене суд дійшов переконання, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба», є протиправними.

Від так слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба», а також провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням страхового стажу за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба» та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії - з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - 22.08.2024.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83 А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням страхового стажу за період роботи з 01.01.1996 по 31.12.1998 у фермерському господарстві «Садиба» та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії - з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - 22.08.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ