Справа № 295/7931/24
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7931/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.

представника позивача - адвоката Могильницького В.Ю.

представника відповідача Гуменюка О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 170 від 25.04.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що відповідно до зазначеної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме - за порушення правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане в ній правопорушення є протиправною, оскільки під час її винесення не були дотримані норми діючого законодавства.

ОСОБА_1 вказує, що відомості, які вказані в постанові не відповідають дійсності, оскільки жодних викликів, повідомлень чи повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не отримував, підпис в них не проставляв, з працівниками ТЦК не зустрічався та не спілкувався. Протокол про адміністративне правопорушення від 22.04.2024 складений і справа розглянута в його відсутності, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позивач зауважує, що він не викликався на розгляд справи про адміністративне правопорушення, який проведений у його відсутність, копія постанови про накладення адміністративного стягнення йому не вручалась.

Вважає, що відповідач своїми діями порушив права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, на долучення доказів та надання пояснень.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з 09.11.2012 безтерміново, станом на 25.04.2024 в нього був відсутній обов`язок проходити військово-лікарську комісію та уточнювати військово - облікових дані, оскільки він не підлягав призову.

Вважає, що його права грубо порушені, у зв`язку із чим просить суд постанову скасувати.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Згідно з ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

07.06.2025 представник відповідача Гуменюк О. направив відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував (а.с. 20-22). Обґрунтовуючи заперечення вказує, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача.

Зауважив, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути на виклик доІНФОРМАЦІЯ_3 , проте проігнорував вказану повістку, в подальшому був доставлений працівниками Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення №170 від 22.04.2024 був складений в присутності позивача, в ньому міститься його особистий підпис, позивачу були роз`яснені вимоги чинного законодавства, його права та сповіщено про дату та час розгляду справи - 10:00 25.04.2024.

У відзиві представник позивача вказує, що на вказану в протоколі дату ОСОБА_1 не прибув, поважності причин неприбуття за викликом не повідомив, а відтак, оскільки були достовірні відомості про належне сповіщення позивача про розгляд справи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 у відсутності ОСОБА_1 винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

До відзиву на позовну долучив копію справи про адміністративне правопорушення №170 відносно ОСОБА_1 (а.с. 26-36).

Інших заяв по суті справи не надходило.

15.01.2025 в судовому засіданні за клопотанням адвоката Могильницького В.Ю. оголошено перерву до 06.03.2025 для надання пояснень ОСОБА_1 особисто.

В судове засідання 06.03.2025 позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв. Представник позивача зауважив, що в телефонному режимі брат ОСОБА_1 повідомив, що позивач пішов до суду, проте в судове засідання так і не з`явився.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що позивач не з`явився в судове засідання, що відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є підставою для відкладення розгляду справи, в судовому засіданні його інтереси представляє представник, суд вважає за можливе на підставі матеріалів, долучених до справи, проводити розгляд справи в його відсутність.

В судових засіданнях 15.01.2025 та 06.03.2025 представник позивача адвокат Могильницький В.Ю. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Адвокат Могильницький В.Ю. звертає увагу, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, він не підлягає мобілізації, він пред`явив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідну довідку МСЕК, проте вона не була взята до уваги, відносно позивача був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення. На думку адвоката, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності були відсутні, постанова винесена незаконно, а відтак підлягає скасуванню.

Представник відповідача Гуменюк О.Л. в судових засіданнях 15.01.2025 та 06.03.2025 в задоволенні позову просив відмовити. Вказав, що ОСОБА_1 повістку про виклик отримав особисто, про що свідчить його підпис, а відтак був зобов`язаний з`явитись за викликомм до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не з`явився, поважних причин, з яких не з`явився, не повідомив. Також представник вказує, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки був присутній під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, копію якого отримав під підпис, на вказану в протоколі дату для розгляду справи не прибув без поважних причин. Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена правомірно, з дотримання норм чинного законодавства.

Крім того, представник відповідача звертав увагу суду, що наявність у ОСОБА_1 групи інвалідності, а також факт того, що особа не підлягає мобілізації, не звільняє його від обов`язку прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню, обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 12.03.2024 ОСОБА_1 отримав повістку про виклик про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год 15.03.2024, в якій зазначена дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання, міститься підпис в графі "особистий підпис, що підтверджується змістом розписки (а.с. 25).

У зв`язку з тим, що на вказану у повістці дату та час ОСОБА_1 не з`явився, 25.03.2024 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено вимогу до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, встановлені правила військового обліку (а.с. 28).

Зі змісту рапорту поліцейського офіцеру ГСВГВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Грушецького М. від 22.04.2024 вбачається, що на підставі звернення від 25.03.2024 ОСОБА_1 був доставлений 22.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 27).

22.04.2024 оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 солдатом ОСОБА_2 був складений протокол № 170 про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 12.03.2024 отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 15.03.2024 на 09:00 год для уточнення облікових даних, при необхідності проходження медичної комісії з подальшим відбором кандидатів для проходження військової служби у складі ЗСУ, у визначений термін не з`явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути не повідомив та підтверджуючих документів не надав, чим порушив ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. В цьому ж протоколі одночасно повідомлений, що справа буде розглянута 25.04.2024 о 10:00 год. До протоколу додано копію паспорта громадянина України, звернення, довідка МСЕК. Копію зазначеного протоколу ОСОБА_1 отримав особисто під підпис, пояснень та зауваженнь до протоколу від позивача не надходило (а.с. 35-36).

25.04.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виніс постанову № 170 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн (а.с. 9-10, 30-32).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог статті 17 Закону України «Про оборону України, статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимог Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті» у визначений повісткою строк не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних, при необхідності проходження медичної комісії з подальшим відбором кандидатів для проходження військової служби у складі ЗСУ, поважних причин, які б заважали вчасно прибути не повідомив та підтверджуючих документів не надав, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Копія поставнови направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с.29).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 (далі - Порядок № 1487), який був чинним на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За визначенням у Законі України «Про оборону України», в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобіліацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на даний час, продовжений до 09.05.2025.

Отже, на момент вручення позивачу повістки про виклик, складення протоколу та винесення оспорюваної постанови в Україні діє особливий період.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил № 1487 (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487), в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення,військовозобов`язані та резервісти, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці; поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В частині 2 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, визначено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 2 статті 210-1 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачала притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

За правилами ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, з огляду на таке.

Позивач, будучи громадянином України, має конституційний обов`язок здійснювати захист незалежності та територіальної цілісності України, в тому числі шляхом проходження військової служби.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що жодних повідомлень та повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.03.2024 не отримував.

Разом з тим, матеріали адміністративної справи, які долучені відповідачем до відзиву, містять розписку про отримання позивачем 12.03.2024 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 9-00 год 15.03.2024, в якій проставлений підпис у графі "особистий підпис громадянина", зазначені: дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса - АДРЕСА_1 (а.с. 25).

ОСОБА_1 в позовній заяві стверджує, що він не отримував вказану повістку.

Статтями 9, 77 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

За правилами ч.ч. 4, 5, ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, позивач та його представник, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надали суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

До позовної заяви протягом часу перебування справи в провадженні суду позивачем та його представником не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не отримував. За час перебування справи в провадженні суду позивач додатково до матеріалів справи не долучив жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, не подав жодного клопотання, які відповідно до положення ч. 5 ст. 161 КАС України могли бути долучені у разі необхідності до позовної заяви.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивач заперечує факт отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не спростовує його.

Суд критично відноситься до доводів позивача про те, що він не отримував повістку про виклик і з огляду на те, що в розписці відображені його особисті дані - дата народження, місце проживання тощо.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в протоколі від 22.04.2024 зазначені як свідки правопорушення, показами яких спростовуються доводи позивача.

Свідок ОСОБА_4 , який є головним спеціалістом мобілізаційної діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що 22.04.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 за зверненням начальника, оскільки позивач, отримавши повістку, не з`явився за викликом на 15.03.2024. Свідок надав покази, що особисто був присутній під час складання протоколу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 1 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував, що отримав повістку, проте зауважив, що він є особою з інвалідністю, а відтак не зобов`язаний з`являтись за викликом. Довідку про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності не бачив, знає про неї зі слів позивача.

Свідок ОСОБА_5 , який є провідним спеціалістом мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердив, що останній був доставлений працівниками поліції, позивач ознайомився з повісткою, заперечень щодо її отримання не висловлював. Зауважив, що особи з інвалідністю не підлягають мобілізації, мають право на відстрочку, як повинна бути оформлена належним чином.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач 12.03.2024 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.03.2024, про що зазначено вище по тексту рішення, а відтак на підставі ст. 22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний прибути за викликом до відповідного територіального центру комплектування, проте за таким викликом не з`явився. Належних і достатніх доказів для спростування цієї обставини не надав.

Доказів прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 9:00 год 15.03.2024 матеріали справи не містять, що свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Судом беззаперечно встановлено, що виклик позивача був здійснений з дотриманням норм чинного законодавства. Позивач був належним чином повідомлений про необхідність з`явитись за викликом, що підтверджується його особистим підписом в розписці про вручення повістки.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення відбудеться о 10:00 год. 25.04.2024, проте на вказану дату позивач також не з`явився, поважності причин неявки не навів.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у його відсутність, оскільки вони спростовуються змістом самого протоколу, в якому наявний особистий підпис ОСОБА_1 . Особисту присутність позивача під час складання протоколу підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки.

Суд звертає увагу позивача, що під час складання протоколу про адміністративне праворушення він не був позбавлений можливості надати письмові заперечення щодо неотримання ним повістки про виклик, щодо порушення його прав під час складення протоколу, щодо неможливості прибути на 25.04.2024, що ОСОБА_1 зроблено не було.

Проаналізувавши зміст протоколу № 170 від 22.04.2024, оспорюваної постанови від 25.04.2025, судом встановлено, що зазначені документи винесені уповноваженими особами, їх зміст відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, судом не встановлено порушення процедури їх складення і винесення, судом не встановлено порушень порядку розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, який визначений ст. 268 КУпАП, які призвели до істотного порушення прав позивача.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, відтак не підлягає мобілізації, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вручити повістку можуть як особі, яка знята, виключена з військового обліку, має відстрочку від мобілізації, що не звільняє її від обов`язку з`явитись за викликом. При врученні повістки уповноважені особи не встановлюють наявність або відсутність підстав для відстрочки від призову. А відтак ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом у встановлені час та дату.

Суд критично ставиться до доводів позивача про порушення процедури розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, допущені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони не підтверджені належними засобами доказування.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримував повістку, проте за викликом не з`явився, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з істотним порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, що підтверджується належними і достатніми доказами, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 діяли з дотриманням вимог норм КУпАП, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Могильницький Віктор Юрійович, робоча адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 11.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст постанови складений 10.03.2025.

Суддя О.В. Стрілецька