Справа № 620/10528/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Чернігів Справа № 620/10528/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Васил`євій А.М.,

за участю представника позивача Ступака С.О., представника відповідача Ананко Ю.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 27/25-01-09-03-10 від 27.06.2024, видане Головним управлінням ДПС у Чернігівській області про розгляд заяви на одержання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області (ЄДРПОУ ВП 44094124) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПГ РІТЕЙЛ» () ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцями торгівлі: вул. Корнєва, буд. 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01,07.2029; вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач в оскаржуваному рішенні № 27/25-01-09-03-10 від 27.06.2024 не відобразив обставини, визначені в супровідному листі, проігнорував обставини встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили у справі № 620/4842/23 між тими ж сторонами (ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ та ГУ ДПС України в Чернігівській області»), а також не врахував висновки експертизи, що міститься в судовій справі № 620/4842/23. Зазначає, що ТОВ «ЛПГ Рітейл» подало всі документи для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним передбачені статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», відповідність законодавству та достатність яких встановлена судом у справі № 620/4842/23, тому рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 27/25-01-09-03-10 від 27.06.2024 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що у пакеті документів, що додавались до заяви про отримання ліцензії за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, м. Мена, вул. Довженка, 13-А, та за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, смт. Сосниця, вул. Корнєва, 69, додані акти введення в експлуатацію основних засобів, які не відноситься до переліку документів що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства. Також відсутня інформація у державному реєстрі речових прав щодо власності майна. Стверджує, що відсутні документи, що підтверджують право власності або право користування земельними ділянками або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення Приватного підприємства «Приват Інвест».

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ РІТЕЙЛ» потребують лише отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки і дозвіл на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки від Держпраці. Вказує, що подані договори суборенди відповідають переліку, визначеному в частині тридцять сьомій статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 22.11.2024 було ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30) (а.с. 8).

Позивачу було видано ліцензію № 1900056, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження автогаззаправки: вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область та ліцензію №1900042, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження автогаззаправки: вул. Корнева, буд. 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область (а.с. 9-15).

Розпорядженням Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.04.2023 № 139/р були анульовані вищевказані ліцензії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023, у справі № 620/4842/23 визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.04.2023 №139/р в частині анулювання ліцензій, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (), а саме ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, зокрема: від 01.07.2019 № 1900056, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, адреса місця торгівлі: вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Менський район, Чернігівська область, АГЗП; від 01.07.2019 №1900042, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, адреса місця торгівлі: вул. Корнева, буд. 69, смт. Сосниця, Сосницький район, Чернігівська область, АГЗП (а.с. 78-92).

Позивач звернувся до Головного управління ДПС у Чернігівській області із заявами (вх. № 7478/АП, № 7479/АП від 11.06.2024) щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Менський район, Чернігівська область та вул. Корнева, буд. 69, смт. Сосниця, Сосницький район, Чернігівська область (а.с. 27-46).

До вказаних заяв було надано відповідні договори суборенди № 04/1-САР-Мена від 13.02.2024 та № 01/4-САР-Сосниця, акти приймання-передачі майна у тимчасове платне користування суборенду від 13.02.2024, акти введення в експлуатацію основних засобів, дозволи про виконання робіт підвищеної небезпеки, дозволи про експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, платіжні інструкції.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї матеріалів, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено рішення від 27.06.2024 №27/25-01-09-03-10 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на тій підставі, що додані акти введення в експлуатацію основних засобів не відноситься до переліку документів що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства. Також відсутні документи, що підтверджують право власності або право користування земельними ділянками або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення Приватного підприємства «Приват Інвест» (а.с. 47-49).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що його предметом є перевірка законності накладення на позивача штрафу за здійснення операції з реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначав Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95 від 18.12.1995 (далі - Закон № 481/95).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено статтею 15 Закону № 481/95-ВР.

Так, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю (частина двадцять третя статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Згідно частини тридцять четвертої статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним (частина тридцять восьма статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до частини сорок другої статті 15 Закону № 481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Частинами сорок четвертою, сорок дев`ятою, п`ятдесят першою статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник. Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За встановленими обставинами, під час звернення із заявами про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним позивачем приєднано до них копії договорів суборенди № 04/1-САР-Мена від 13.02.2024 та № 01/4-САР-Сосниця від 13.02.2024, акти приймання-передачі майна у тимчасове платне користування суборенду від 13.02.2024, згідно яких суборендодавець (ПП «Приват Інвест») передає, а суборендар (ТОВ «ЛПГ Рітейл») приймає у строкове платне користування АЗС, що знаходиться на території підприємства за адресою вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Менський район, Чернігівська область та частину земельної ділянки площею 0,03 га та розміщену на ній операторську АЗС, що знаходиться за адресою вул. Корнева, буд. 69, смт. Сосниця, Сосницький район, Чернігівська область відповідно.

Зі змісту договору суборенди № 04/1-САР-Мена від 13.02.2024, слідує, що об`єкт, який передається в суборенду використовується суборендодавцем на підставі договору оренди укладеного між власником об`єкту орендодавцем Публічним акціонерним товариством «Менське автопідприємство 17442» та суборендодавцем строком до 31.12.2026.

Зі змісту договору суборенди № 01/4-САР-Сосниця від 13.02.2024, слідує, що об`єкт, який передається в суборенду використовується суборендодавцем на підставі договору оренди укладеного між власником об`єкту орендодавцем Підприємством споживчої кооперації «Сосницька райспоживспілка» та суборендодавцем строком до 31.12.2026.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 796 Цивільного кодексу України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Отже, при укладанні договору найму об`єкта (споруди, окремої частини) презюмується, що наймач має право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться такий об`єкт, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Передача земельної ділянки у користування за вказаними правилами проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти (споруди), що передаються у найм.

Крім того, норми, які встановлюють наведені правила, не мають характеру диспозитивності, тобто застосовуються й поза волею наймодавця та наймача.

Важливим є той факт, що надання наймачу права користування земельною ділянкою є обов`язковим не тільки для сторін за договором оренди об`єкта, що знаходиться на земельній ділянці, а й для власника земельної ділянки у разі, коли такою особою не є наймодавець. Презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 22.07.2021 у справі № 640/19955/19, від 10.11.2023 у справі № 404/2474/20.

Таким чином, у спірній ситуації позивач за договорами суборенди, укладеними з ПП «Приват Інвест», набув право користування земельними ділянками, розміщеними під об`єктами оренди - автозаправними станціями, незважаючи на відсутність окремо укладених договорів оренди відповідних земельних ділянок.

Відтак, твердження відповідача, про ненадання позивачем документів, що підтверджують право користування земельними ділянками, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти роздрібної торгівлі пальним, чинні на дату подання заяв та/або на дату введення таких об`єкта в експлуатацію, є безпідставними.

Щодо надання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, то суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини другої статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 21.08.2019 у справі № 823/1850/16, розміщення виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного заправника газом відноситься до будівельних робіт і потребує отримання дозволу органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У постанові від 08.06.2022 у справі № 340/3135/20 Верховний Суд зробив висновок, що правомірною є відмова у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на роздрібну торгівлю пальним у разі неподання таким суб`єктом акта вводу в експлуатацію об`єкта, акта готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме - стаціонарного заправного комплексу.

Водночас, установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 по справі № 640/19955/19.

Підсумовуючи викладені висновки, Верховний Суд у постанові від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21 зазначив, що для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Отже, для визначення того, чи відноситься АГЗП, що належить позивачу, до об`єкту будівництва у розумінні містобудівного законодавства та чи потребує введення в експлуатацію, необхідно визначити вид цього АГЗП.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 140/1784/22.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023, у справі № 620/4842/23 було встановлено, що відповідно до експертного будівельно-технічного дослідження № 004-1ВМ/20 від 28.05.2020 АЗГП (автогазозаправні пункти) розташовані за адресами, зокрема: Чернігівська область, м. Мена, вул. Довженка, 13-а; Чернігівська область, м. Сосниця, вул. Коптева, 69, не відносяться до об`єктів будівництва (нерухомого майна). Згідно з вказаним дослідженням, об`єкти являють собою єдиний виріб заводського виготовлення, що повністю змонтовані в заводських умовах на металеву раму. Моноблоки для заправки автомобілів зрідженим газом (пропан-бутан) є цілісними заводськими виробами, що виготовлені відповідно до технічних умов ТУУ і не належать до об`єктів будівництва.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, зазначені паливно-заправні пункти відповідають ознакам модульної автозаправної станції.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено, що для встановлення паливно-заправних пунктів необхідно було проводити будівельні роботи.

Таким чином, враховуючи вказані норми та характеристики резервуарів для зберігання пального, а саме, що вони виготовлені у заводських умовах відповідно до вимог технічних умов і технічної документації, погодженої і затвердженої у встановленому законом порядку, встановлюються з наземним розташуванням єдиним виробом, без проведення будівельних робіт, суд приходить до висновку про відсутність у позивача обов`язку забезпечити прийняття в експлуатацію зазначеного об`єкта в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також в призмі встановлених обставин справи, суд зазначає, що подані позивачем документи були достатніми для прийняття рішення про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

На підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 27/25-01-09-03-10 від 27.06.2024 про розгляд заяви на одержання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління ДПС у Чернігівській області (ЄДРПОУ ВП 44094124) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПГ РІТЕЙЛ» () ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцями торгівлі: вул. Корнєва, буд. 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01,07.2029; вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029, то суд зазначає, що за правилами абзацу другого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені в законі.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

За таких обставин, зобов`язання за рішенням суду Головне управління ДПС у Чернігівській області видати позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суперечить завданням адміністративного судочинства.

На переконання суду, ефективним та належним щодо спірних правовідносин способом захисту прав позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у Чернігівській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ РІТЕЙЛ» (вх. № 7478/АП, № 7479/АП від 11.06.2024) про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за місцями торгівлі: вул. Корнєва, буд. 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029; вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1514,00 грн.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (вул. Київська, 49-А, кім. 206, м. Чернігів, 14005, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 27/25-01-09-03-10 від 27.06.2024 про розгляд заяви на одержання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ РІТЕЙЛ» (вх. № 7478/АП, № 7479/АП від 11.06.2024) про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за місцями торгівлі: вул. Корнєва, буд. 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029; вул. Довженка, 13-а, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП, термін дії з 01.07.2024 по 01.07.2029.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» судові витрати в розмірі 1514,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.03.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ