Справа № 380/117/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/117/24 пров. № А/857/33834/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (головуючий суддя Карп`як О.О., 12:09 год., м. Львів, повний текст виготовлено 21 листопада 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати Розпорядження сільського голови Сулимка Т.М. від 28.11.2023 № 243-К Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 , на посаді начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради з 01.12.2023 року; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сокільницької сільської ради середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2023 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у відповідача були відсутні підстави для проведення службового розслідування, оскільки ні в розпорядженні сільського голови Сулимка Т.М. від 28.11.2023 № 243-К, ні в розпорядженні від 23.11.2023 № 128-р Про створення комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, ні в документах, які передували цьому розпорядженню, не було вказано причин проведення розслідування, які норми законодавства порушила позивач, а також відсутні обґрунтування, факти та докази щодо причин звільнення. Вказує, що зазначені документи також не містять посилання на поширення нею дописів у соціальних мережах. Дописи у соціальній мережі «Фейсбук» не мали значення для прийняття відповідачем відповідних рішень, оскільки вони не досліджувались безпосередньо під час службового розслідування.

Наголошує, що жодними доказами не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, яку шкоду нанесено авторитету Сокільницької сільської ради, в чому саме полягає підрив довіри суспільства до служби в органах місцевого самоврядування тією інформацією, яка викладена в її дописах в соціальній мережі. Також вказує, що суд першої інстанції не встановив ні періоду, до якого відносяться дані дописи, ні ким здійснені дані дописи, не дослідив суть даних дописів, а лише використав вирвані з контексту фрази.

Також зазначає, що акт засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування (акт службового розслідування) від 24.11.2023 містив лише перелік членів комісії та порядок денний засідання комісії, без будь-яких обставин, фактів та висновків щодо проведеного розслідування, а також на містив пояснень позивача, як і жодних пропозицій щодо виду дисциплінарного стягнення в порушення вимог п. 12 Порядку № 950. Крім того, у розпорядженні сільського голови від 28.11.2023 № 243-К не вказано про наявність її вини чи протиправної поведінки та відсутні будь-які посилання на пункти посадових інструкцій чи чинного законодавства України про те, які посадові обов`язки не виконувались чи порушувались ОСОБА_1 .

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому наголосив, що на момент винесення оскаржуваного розпорядження було чинним розпорядження № 148-к від 11.07.2023 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 . Також покликається на спільну заяву депутатів Сокільницької сільської ради від 07.11.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти через поширення неправдивих дописів у соціальних мережах, невиконання посадових обов`язків, дії щодо підриву авторитету та репутації депутатського корпусу, випадки невідповідності нормам та стандартам діяльності у сфері освіти.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідачів у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, розпорядженням сільського голови Сокільницької сільської ради від 19.01.2021 № 55 Про прийняття на посаду начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради призначено ОСОБА_1 на посаду начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області з 20.01.2021 з посадовим окладом згідно штатного розпису на підставі протоколу конкурсної комісії Сокільницької сільської ради №1 від 19.01.2021.

Розпорядженням сільського голови Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 №148-к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 , притягнуто ОСОБА_1 , начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неправильне застосування та недотримання вимог ст.ст.147-149, 252 КЗпП України та порушення норм п.1.1 Посадової інструкції начальника відділу освіти Сокільницької сільської ради.

23.11.2023 за вх.№ 02-31/2270-23 в Сокільницькій сільській раді зареєстрована спільна заява депутатів (всього 13 депутатів) Сокільницької сільської ради від 07.11.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти через поширення неправдивих дописів у соціальних мережах, невиконання посадових обов`язків, дії щодо підриву авторитету та репутації депутатського корпусу, випадки невідповідності нормам та стандартам діяльності у сфері освіти.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 не виконує свої обов`язки належним чином, її неправомірні дії серйозно підривають авторитет і репутацію депутатського корпусу Сокільницької сільської ради, її дії мають негативний вплив на освітні процеси та відносини у громаді. Зокрема, вказано про написання у соціальних мережах п. ОСОБА_1 неправдивого допису щодо браку електропостачання у Годовицькому ліцею.

Депутати просили прийняти до уваги їх звернення та застосувати необхідні заходи для врегулювання цих питань, вимагали негайного звільнення ОСОБА_1 з посади задля забезпечення якісної освіти для всіх мешканців громади.

У зв`язку із цим зверненням, з метою перевірки фактів порушення етики державного службовця начальником Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 , розпорядженням сільського голови Сокільницької сільської ради від 23.11.2023 № 128-р Про створення комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області створена комісія з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальником Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської Вачковою І.Б.

24.11.2023 відбулося засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування з порядком денним: з`ясування обставин та перевірка інформації, викладеної у депутатському зверненні, щодо фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування начальником Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 , за результатами якого складений акт.

Розпорядженням сільського голови Сокільницької сільської ради від 28.11.2023 № 243-к Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 42, 50, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 8 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, ст.ст. 139, 140, 147, п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, керуючись Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агенства з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, беручи до уваги розпорядження Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 № 148-к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 , акт засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування від 24.11.2023, звільнено ОСОБА_1 , начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області 30 листопада 2023 року за невиконання посадових обов`язків, передбачених Положенням про відділ освіти та посадовою інструкцією.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, публікуючи в соціальній мережі інформацію, допустила порушення норм, стандартів поведінки посадових осіб місцевого самоврядування. Суд вказав, що публікації позивачем в соціальній мережі певногоо роду інформації безумовно вказує на порушення позивачем Правил етичної поведінки державного службовця органу місцевого самоврядування.

Оцінюючи зміст дописів позивача у соціальній мережі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що така інформація не може являтися допустимою для посадової особи органу місцевого самоврядування, а тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було виправданим та обґрунтованим.

Також суд першої інстанції зазначив, що розпорядження сільського голови Сокільницької сільської ради від 23.11.2023 № 128-р Про створення комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області та від 28.141.2023 № 243-к Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 містять норми закону, у них вказано з якою метою та на підставі чого вони прийняті, а також зазначено підстави звільнення. Суд вказав, що доводи позивача про порушення процедурних норм не є тими, що вплинули б на законність оскаржуваного рішення та могли б бути підставою для його скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначені Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ).

Згідно з статті 1 Закону № 2493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з абзацу 4 статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є, серед іншого, посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно з статтею 8 Закону № 2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є:

додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування;

забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування;

додержання прав та свобод людини і громадянина;

збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню;

постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації;

сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі;

шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування;

недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно ст.11 Закону № 2493-ІІІ громадяни України, які приймаються на службу в органи місцевого самоврядування, складають присягу про неухильне дотримання Конституції України та законів України, сумлінне виконання своїх посадових обов`язків.

Статтею 20 Закону № 2493-ІІІ визначено підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі:

порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині другій цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією або стосовно яких набрало законної сили рішення суду щодо визнання їх активів або активів, набутих за їх дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Перевибори сільських, селищних, міських голів, зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, їх секретаріатів, крім працівників патронатної служби.

Отже, порушення присяги є додатковою підставою для припинення служби в порядку п.1 ч.1 ст.20 Закону № 2493-ІІІ.

Відповідно до статті 23 Закону № 2493-III особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.

Одним з основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених у статті 4 Закону № 2493-III, є персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, позивач обіймала посаду начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради, а отже, була посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1.1. Посадової інструкції начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради, затвердженої розпорядженням сільського голови від 14.01.2021 № 36, начальник відділу освіти Сокільницької сільської ради у своїй роботі керується Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про права дитини, Європейською хартією місцевого самоврядування, іншими міжнародними договорами та правовими актами, ратифікованими Верховною Радою України, законами України Про місцеве самоврядування в Україні, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про освіту, Про повну загальну середню освіту, Про дошкільну освіту, Про позашкільну освіту, Указами Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства освіти і науки України, іншими нормативно-правовими актами України, рішеннями Сокільницької сільської ради та її виконавчого комітету, а також Положенням про Відділ освіти та цією посадовою інструкцією.

Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, які затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 № 158 (далі - Загальні правила етичної поведінки) є узагальненням стандартів етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Загальних правил етичної поведінки поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування має забезпечувати довіру суспільства до державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

Розділом 2 Загальних правил етичної поведінки визначено загальні обов`язки державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування.

Пунктами 1, 2 Розділу 2 Загальних правил етичної поведінки визначено, що державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків повинні проявляти стриманість у разі критики чи образ з боку громадян, зауважувати щодо неприйнятності такої поведінки і необхідності дотримання норм ввічливого спілкування.

Пунктом 5 Розділу 2 Загальних правил етичної поведінки передбачено, що державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.

Згідно з пунктом 8 зазначеного Розділу 2 Правил державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку.

При прийнятті на державну службу або на службу в органи місцевого самоврядування особа ознайомлюється з цими Загальними правилами. Відмітка про таке ознайомлення додається до особової справи державного службовця чи посадової особи місцевого самоврядування (абзац 3 пункту 1 Розділу 1 Загальних правила етичної поведінки).

Відповідно до статті 38 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон №1700-VII) особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Статтею 39 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах.

Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до статті 19 Закону № 2493-ІІІ особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника за правилами України може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Як визначено статтею 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що посадові особи місцевого самоврядування займають специфічне місце у суспільстві, вони реалізують управлінську діяльність і державно-владні повноваження. Етика посадової особи місцевого самоврядування виявляє специфічні вимоги до моральності державних службовців, які пов`язані з особливістю професії. Підвищені моральні вимоги в державному управлінні обумовлені безпосереднім впливом на життя конкретних людей. Лише усвідомлення загальнолюдського, загальнокультурного сенсу професійних цілей робить професійну діяльність морально осмисленою.

Норми, стандарти поведінки посадових осіб місцевого самоврядування - це конкретні вказівки щодо того, як мають діяти представники органів місцевого самоврядування, щоб їх поведінка відповідала їх суспільно-правовому статусу. Зокрема, внутрішньо-службова поведінка - поведінка у стосунках з керівниками, колегами, підлеглими (повага, доброзичливість, ввічливість, стриманість, неупередженість, визнання помилок, пропозиції щодо допомоги, визнання іншої позиції тощо).

Як встановлено, розпорядженням сільського голови Сокільницької сільської ради від 28.141.2023 № 243-к Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 ОСОБА_1 , начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, звільнено за невиконання посадових обов`язків, передбачених Положенням про відділ освіти та посадовою інструкцією, відповідно до ст.ст. 42, 50, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 8 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, ст.ст. 139, 140, 147, п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, керуючись Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування затверджених наказом Національного агенства з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, беручи до уваги розпорядження Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 № 148-к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 , акт засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування від 24.11.2023.

Підставами для звільнення згідно з даним розпорядженням стало:

1) Розпорядження Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 №148-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 »;

2) Акт засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування від 24.11.2023.

Таким чином, розпорядження №243-к від 28.11.2023 року «Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 » було винесено на підставі п.3 ч.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця допускається у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

У постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 640/15754/19 визначено, що належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення працівником дисциплінарного проступку, є чинне рішення керівника відповідного органу (наказ) про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за таке порушення. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

Апелянт наголошує, що ні в розпорядженні сільського голови Сулимка Т.М. від 28.11.2023 № 243-К, ні в розпорядженні від 23.11.2023 № 128-р Про створення комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, ні в документах, які передували цьому розпорядженню, не вказано обґрунтування, факти та докази щодо причин звільнення, а також ці документи не містять посилання на поширення дописів позивача у соціальних мережах.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що, як встановлено судом першої інстанції і не спростовано позивачем, 23.11.2023 за вх.№02-31/2270-23 в Сокільницькій сільській раді було зареєстровано спільну заяву депутатів (всього 13 депутатів) Сокільницької сільської ради від 07.11.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти.

У зверненні вказано, що «неправомірні дії позивача серйозно підривають авторитет і репутацію депутатського корпусу Сокільницької сільської ради…», «безпосередньою причиною занепокоєння є ряд ситуацій, які свідчать про невідповідність нормам та стандартам, що стосуються діяльності у сфері освіти…».

Також у депутатському зверненні від 23.11.2023 зазначено про допис позивача у соціальній мережі щодо браку електропостачання у Годовицькому ліцеї.

24.11.2023 на виконання розпорядження №128-р від 23.11.2023 «Про створення комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області» відбулось засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування.

Як вбачається з акту засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування від 24.11.2023, на порядку денному з`ясовувались обставини та перевірка інформації, викладеної у депутатському зверненні щодо фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування начальником Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 .

Отже, наведене спростовує доводи апелянта про те, що відповідачем взагалі не досліджувалось питання притягнення позивача до відповідальності за поширення дописів у соціальних мережах.

Крім того, поширення дописів та коментарів у соціальних мережах визнається позивачем, а в матеріалах справи містяться скріни численних дописів та коментарів ОСОБА_1 , які містять її негативні висловлювання про депутатський корпус, колишніх колег - працівників сільської ради та громадян, які приймали участь в засіданнях робочих груп.

Дані обставини позивачем не спростовані, ОСОБА_1 не надано пояснень про причини і ціль її висловлювань і коментарів.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що пунктами 2 і 3 Розділу 2 Загальних правил етичної поведінки встановлений обов`язок державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, у тому числі в позаробочий час, утримуватися від поширення інформації, зокрема, розміщення коментарів на веб-сайтах і у соціальних мережах, що можуть завдати шкоди репутації державних органів та органів місцевого самоврядування.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані у своїй поведінці не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації; принизливих коментарів щодо зовнішнього вигляду, одягу, віку, статі, сімейного стану або віросповідання особи; поширення чуток, обговорення особистого або сімейного життя колег, членів їх сімей та інших близьких осіб.

Колегія суддів наголошує, що право позивача на викладення особистої думки у соціальних мережах не є абсолютним, а підпорядковується Загальним правилам етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а публікація позивачем в соціальній мережі такого роду інформації безумовно вказує на порушення позивачем Правил етичної поведінки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та публікуючи в соціальній мережі різного роду коментарі та дописи про депутатський корпус, колишніх працівників Сокільницької сільської ради та мешканців Сокільницької територіальної громади, допустила порушення Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, тобто вчинила порушення трудової дисципліни.

Щодо систематичності невиконання посадових обов`язків, то скаржником визнається, що на час винесення оскаржуваного розпорядження було чинним розпорядження №148-к від 11.07.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 ».

Як вбачається з цього розпорядження, догана за вказаним розпорядженням була застосована до ОСОБА_1 у зв`язку з неправильним застосуванням та недотриманням вимог ст.ст.147-149, 252 КЗпП України та порушення п.1.1. Посадової інструкції начальника відділу освіти Сокільницької сільської ради, затвердженої розпорядженням сільського голови від 14.01.2021 №36, при винесенні наказу Відділу освіти Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області №67 від 23.06.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани керівника Сокільницького ліцею ім. І.Я.Франка».

Дострокового скасування догани за розпорядженням №148-к від 11.07.2023 до закінчення одного року в порядку ст.151 КЗпП України не встановлено.

Отже, застосований за даним розпорядженням захід стягнення до позивача у вигляді догани був чинним та не скасованим на час прийняття оскаржуваного розпорядження, відтак колегія суддів не вбачає протиправності винесення відповідачем Розпорядження №243-к від 28.11.2023 «Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 » за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Доводи скаржника про те, що в оскаржуваному розпорядженні сільського голови від 28.11.2023 № 243-К не вказано про наявність вини чи протиправної поведінки ОСОБА_1 , відсутність посилань на пункти посадових інструкцій чи чинного законодавства України, на те, які посадові обов`язки не виконувались чи порушувались ОСОБА_1 , спростовуються змістом самого Розпорядження, у якому зазначено, що воно прийняте відповідно до ст.ст. 42, 50, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 8 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, ст.ст. 139, 140, 147, п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, керуючись Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, беручи до уваги розпорядження Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 № 148-к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 , акт засідання комісії з перевірки фактів порушення етики державного службовця та посадових осіб місцевого самоврядування від 24.11.2023.

Щодо доводів апелянта про непроведення службового розслідування при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності колегія суддів зазначає, що службове розслідування відносно посадових осіб місцевого самоврядування проводиться у випадках, визначених Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 за № 950 (далі - Порядок № 950).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 950 стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:

- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

- у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі по тексту також - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (надалі по тексту також - керівник органу).

Отже, законодавцем визначено право роботодавця на проведення службового розслідування у відповідних випадках, вичерпний перелік яких визначений пунктом 1 Порядку № 950.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що притягнення посадової особи органу місцевого самоврядування до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил етичної поведінки не передбачено Порядком № 950 в якості обов`язкової підстави для проведення службового розслідування.

При цьому, приписи КЗпП України також не передбачають обов`язку проведення службового розслідування щодо питання порушення посадовою особою органу місцевого самоврядування Правил етичної поведінки.

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме сільський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, тому розпорядження №243-к від 28.11.2023 було винесено в межах повноважень та за достатніх підстав.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним оскаржуваного Розпорядження сільського голови Сулимка Т.М. від 28.11.2023 № 243-К Про звільнення начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено законність оскаржуваного розпорядження, відтак вимоги позивача про поновлення її на посаді начальника Відділу освіти Сокільницької сільської ради з 01.12.2023 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними від вимоги про визнання протиправним оскаржуваного розпорядження, обгрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 380/117/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повний текст судового рішення виготовлено 14 березня 2025 року