Справа № 480/2556/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення
13 березня 2025 року Справа № 480/2556/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колоса Р.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №480/2556/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги задоволено, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24.02.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»,

- зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, з 24.02.2022 до 20.01.2023 включно.

29.02.2024 Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, з 24.02.2022 до 20.01.2023 включно (а.с.107).

24.02.2025 Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення державної виконавчої служби у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Р.В. (далі - головний державний виконавець ВПВР УЗДВС у Сумській області) подав до суду заяву, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/2556/23 виданого 29.02.2024, шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, з 24.02.2022 до 20.01.2023 включно, коштів в сумі 383160,14 грн.».

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024) КАСУ доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У зв`язку з тим, що позивачу на виконання рішення суду здійснено нарахування коштів, а виплата перерахованих коштів буде виплачена у разі збільшення кошторисних призначень за КЕКВ 2800 та надходження відповідних коштів від Служби судової охорони, і не можливо виконати рішення суду без участі боржника, у державного виконавця виникає необхідність у зверненні до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Заява була призначена до розгляду в судовому засіданні на 13.03.2025.

Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області надіслало пояснення на заяву виконавця, в яких представник просив відмовити у задоволенні заяви виконавця, оскільки аналізуючи чинну редакцію другого абзацу ч. 3 ст. 378 КАС України, можна дійти висновку про те, що положення стосуються невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо невиплати пенсійних та соціальних виплат, а не грошового забезпечення яке було предметом розгляду справи.

Також вказав у поясненнях, що резолютивна частина рішення суду у цій справі має зобов`язальний характер, тому зміна способу виконання рішення із зобов`язання здійснити виплату додаткової винагороди на стягнення цієї суми фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Позивач, головний державний виконавець ВПВР УЗДВС у Сумській області представник та відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Головний державний виконавець ВПВР УЗДВС у Сумській області у заяві та представник відповідача у поясненнях просили здійснювати її розгляд за відсутності сторони заявника та відповідача.

У відповідності до ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності позивача, представника заявника та відповідача.

Відповідно до вимог ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої заяви головного державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області з наданими доказами, а також пояснення відповідача, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду. Разом із тим, зміна, на підставі статті 378 КАС України, способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не можуть змінювати рішення по суті та поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Отже, висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Дослідивши зміст рішення суду від 23.01.2024, зауважує, що воно є чітким, зрозумілим, додатково зміни способу і порядку виконання, відмінного від первинно визначеного у рішенні, не потребує.

Як встановлено судом, головним державним виконавцем ВПВР УЗДВС у Сумській області постановою від 29.04.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №480/2556/23 про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, з 24.02.2022 до 20.01.2023 включно (а.с.108).

При цьому, як вбачається з листа відповідача (а.с.108зворот-109, 151-152), Територіальним управлінням Служби судової охорони у Сумській області повідомлено, що загальна сума, яка належить позивачу на виконання рішення суду складає 324711,98грн.

Також у вказаному листі було зазначено, що пунктом 3 частини 3 статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.

Пунктами 3 і 4 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна судова адміністрація України як головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяг бюджетних асигнувань, а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо іншого не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та Законом про Державній бюджет Україні (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини б цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Вимога фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або школи за зобов`язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державній бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов`язань, у судовому порядку.

Оскільки на момент отримання постанови у виконавчому провадження №74878162 Управління не мало коштів на своєчасне та у повному обсязі виконання рішення суду, то 28.02.2024 до Голови Служби судової охорони було направлено листа щодо збільшення кошторисних призначень за КЕКВ 2800. Однак, порушене питання залишається не вирішеним (а.с.108зворот-109, 151-152).

Головний державний виконавець ВПВР УЗДВС у Сумській області, обґрунтовуючи необхідність зміни способу і порядку виконання рішення суду, посилається на те, що згідно ч.3 ст.378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024) КАСУ доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Відтак, виконавець вважає, що у нього виникла необхідність у зверненні до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Дійсно, Законом № 4094-IX від 21.11.2024 частину 3 статті 378 КАС України доповнено абзацом другим, згідно якого визначено, що Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Фактично вказаним абзацом процесуальний закон не надає суду розсуду щодо задоволення/відмови у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду відносно обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, невиконання суб`єктом владних повноважень такого рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Поряд з цим, суд наголошує, що рішенням суду у цій справі визначено зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу саме додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, а не пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг.

Таким чином суд не приймає до уваги вказані доводи заявника як необґрунтовані.

Крім того, суд під час прийняття рішення у цій справі не досліджував питання та не визначав розмір додаткової винагороди. Змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання виплатити перераховану відповідачем суму щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 на стягнення суми цих виплат, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, судом не вирішувалися позовні вимоги щодо зобов`язання сплатити позивачу певну суму коштів, суд під час розгляду справи не перевіряв правильність нарахування суми щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. А тому задоволення заяви у такий спосіб не узгоджується з приписами статті 378 КАС України.

Враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо здійснення розрахунку на виконання рішення суду в цій справі, зміна застосованого судом способу захисту (зобов`язання вчинити вказані дії без визначення сум виплат) на фактично стягнення конкретних сум (які хоча і були розраховані відповідачем при проведенні перерахування пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення в цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалися у конкретних розмірах), не відповідатиме юридичній сутності та змісту інституту, регламентованому статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі 281/1820/14-а ( К/9901/1034/17), в якій Суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Отже, у контексті спірних правовідносин, обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви головного державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колоса Р.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №480/2556/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя І.Г. Шевченко