Справа № 480/9363/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 березня 2025 р. Справа № 480/9363/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Шаповала М.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

В Сумський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В своєму позові позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача внести зміни до постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 10.11.2022 та в основній частині замінивши причину закриття відповідно до пункту 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати кошти перераховані на рахунок відповідача за квитанцією № 2___345 від 08.11.2022 такими які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави;

- зобов`язати відповідача, за рахунок державних асигнувань, повернути кошти які були сплачені як борг за адміністративне порушення, постанова щодо якого була скасована судом, разом із супутніми витратами як то комісія за використання послуги оплати штрафу в Дія, та видати виконавчий лист про стягнення/повернення коштів, пов`язаних зі скасованою постановою ЕГА № 736321 та виконавчого провадження на її основі № НОМЕР_1, що відповідають сумі по квитанції № 2___345 від 08.11.2022 - загальною сумою 7910 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року по справі № 480/9363/24 скасовано. Справу № 480/9363/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

04.03.2025 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду після розгляду в апеляційній інстанції.

Ухвалою від 07.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 278 КАС України.

10.03.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Шаповала М.М., яка мотивована тим, що суддя Шаповал М.М., не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу в зв`язку з недопустимістю повторної участі судді в розгляді справи, рішення по якій було скасовано судом вищої інстанції.

Ухвалою суду від 10.03.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді по адміністративній справі № 480/9363/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії визнано необґрунтованою. Передано заяву про відвід судді Шаповала М.М. у справі № 480/9363/24 на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішуватиме питання про заявлений відвід, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвалою суду від 12.03.2025 заяву про відвід головуючому судді Шаповалу Миколі Михайловичу у адміністративній справі № 480/9363/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії визнано необґрунтованою, у її задоволенні відмовлено.

13.03.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Шаповала М.М., в якій на підставі пункту 4 частини 1 статті 36, та частини 2 ст. 39 КАС України останній заявив відвід судді Шаповалу Миколі Михайловичу в зв`язку з наявністю обґрунтованих сумнівів у його об`єктивності та неупередженості.

Зазначив, під час розгляду позовної заяви по цій справі суддею було безпідставно встановлено факт пропуску строків оскарження рішення ухвалою від 04 листопада 2024 року про залишення позовної заяви без руху та надано термін на усунення недоліків шляхом подачі суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій повинно було бути зазначити поважні причини пропуску встановленого законодавством десятиденного строку звернення до суду. При цьому позовна заява була подана 28 жовтня 2024 року на відповідь державного виконавця, яку було отримано 18 жовтня 2024 року. Судом було зазначено, що терміни оскарження минули, вказавши при цьому точку відрахунку відкриття виконавчого провадження, а не суть спору та порушених прав, які зазначалися в позовній заяві.

Пояснив, ще одним фактом, який свідчить про сумніви щодо неупередженості судді є відповідь щодо клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від 21 січня 2025 року, в ухвалі про прийняття справи до свого провадження та призначення до розгляду відсутня відмова на клопотання, не надано жодних пояснень чи мотивування щодо відмови в задоволенні зазначеного клопотання.

Систематичність сумнівів щодо обґрунтовані рішення судді в цій справі, насамперед щодо оцінки предмету спору, які безпосередньо впливають на строки розгляду та доступ до правосуддя, свідчать про наявність сумнівів щодо його об`єктивності та неупередженості.

Дослідивши подану заяву про відвід судді, вважаю, що ця заява є необґрунтованою в зв`язку з наступним.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Дана позиція суду узгоджується з ухвалою Верховного Суду від 22.05.2020 року по справі № 480/4274/19.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Однак, в заяві позивача від 13.03.2025 про відвід судді, обставини, визначені статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначені, не наведено доказів особистої зацікавленості судді в результаті розгляду справи. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Шаповала М.М. у розгляді цієї справи, відповідно до статті 36 КАС України, а доводи заяви та зазначені у ній міркування зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи. Із заяви представника позивача про відвід вбачається, що підставою, якою він обґрунтовує заяву про відвід судді є його незгода із процесуальними рішенням судді Шаповала М.М., що вчинені до розгляду цієї справи та призначення справи до розгляду в порядку ст. 287 КАС України, замість ст. 257 КАС України як того просив позивач.

Тому доводи заяви позивача не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Інших доказів, а також обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що викликають сумнів у неупередженості чи об`єктивності суду, не надано.

При цьому суд зазначає, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді для його відводу недостатньо, так як у сторони обов`язково повинні бути наявні обґрунтовані підстави для цього сумніву. Натомість позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування будь-яких обставин, які викликають аргументований сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає, що заява позивача про відвід головуючого судді Шаповала М.М. по справі № 480/9363/24 є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 36-41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді по адміністративній справі № 480/9363/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - визнати необґрунтованою.

Передати заяву про відвід судді Шаповала М.М. у справі № 480/9363/24 на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішуватиме питання про заявлений відвід, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя М.М. Шаповал