Справа № 620/11445/24
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 березня 2025 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 295, 296 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Судом встановлено, що рішення, що оскаржується отримано відповідачем в його електронному кабінеті 07 січня 2025 року о 14:06 год., тобто останнім днем на оскарження було 06 лютого 2025 року.

Водночас, апеляційна скарга подана до суду 06 березня 2025 року, тобто з порушенням 30-денного строку, визначеного ст.295 КАС України.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт просить поновити йому пропущений строк, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку. Зокрема, апелянт вказує, що після отримання оскаржуваного рішення в спеціаліста відділу виникла необхідність ознайомлення з матеріалами пенсійної справи та детального їх аналізу для належної підготовки апеляційної скарги. Також скаржник посилається на наслідки введення в Україні воєнного стану, масові ракетні обстріли, затяжні повітряні тривоги, так, як це перешкоджає виконанню посадових обов`язків.

Щодо поважності зазначених причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд враховує наступне.

Вважаю посилання апелянта на необхідність вивчення пенсійної справи необгрунтованими, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 05 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. А тому, відповідач, за наявності заперечень проти позовних вимог мав можливість ознайомитись з пенсійною справою позивача з моменту отримання ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження, а не з моменту отримання рішення суду по суті спору.

Стосовно посилань на обставини щодо введення в Україні воєнного стану та наявності загрози ракетних ударів чи іншої небезпеки, пов`язаної з військовою агресією, необхідність реагування на повітряні тривоги, планові відключення електроенергії тощо, суд їх враховує, однак неможливість подання апеляційної скарги у встановлений законодавством строк в результаті дії таких обставин має бути конкретизована (із зазначенням конкретних причин та періоду, протягом якого вони діяли) та підтверджена відповідними доказами, які скаржником надані не були.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апелянту необхідно з метою усунення визначених цією ухвалою недоліків апеляційної скарги надати до суду обгрунтовану заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших причин, які, на переконання апелянта, є поважними для його поновлення та відповідними доказами на підтвердження таких обставин.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Безименна Н.В.