Справа № 440/1751/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1751/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1751/24 за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2025 адвокат Рак Артем Сергійович, здійснюючи на підставі ордеру серія ВІ №1280018 на надання правничої допомоги від 10.02.2025 представництво інтересів ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Київський ВДВС), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 при закінченні виконавчого провадження №58718948 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", зобов`язавши Київський ВДВС зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 27.03.2019 в рамках виконавчого провадження №58718948.

Мотивуючи свої вимоги, представник вказує на обставини порушення прав позивача у виконавчому провадженні №58718948 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Полтави №552/3875/17 державним виконавцем, який закінчивши виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" не зняв арешт з нерухомого майна боржника, що свого часу був накладений в рамках вказаного виконавчого провадження.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

03.03.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача висловив свою незгоду із заявленим позовом. Пояснює, що на виконанні у Київському ВДВС перебувало виконавче провадження №58718948 з примусового виконання виконавчого листа №552/3875/17, виданого Київським районним судом м. Полтави 01.03.2019, про конфіскацію майна, що у власності ОСОБА_1 , яке було відкрите постановою від 27.03.2019. Постановою від 27.03.2019 накладено арешт на майно боржника. Виконавче провадження 25.06.2019 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Стверджує, що підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника, які передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", немає (а.с. 35-37).

Розгляд справи здійснюється судом у письмовому провадженні з урахуванням особливостей розгляду, визначених ст. 287 КАС України, після отримання відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Київському ВДВС перебував виконавчий лист №552/3875/17, виданий Київським районним судом міста Полтави 01.03.2019 про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь держави.

27.03.2019 постановою головного державного виконавця тоді ще Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - державний виконавець) було відкрито виконавче провадження №58718948 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (зворот а.с. 41).

Цього ж дня, 27.03.2019, з метою забезпечення виконання рішення державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, якою наклав арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника (зворот а.с. 42).

З метою виконання рішення державним виконавцем були направлені запити до державних органів щодо наявності у ОСОБА_1 майна.

Як видно з постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2019, державним виконавцем 25.04.2019 здійснено вихід за місцем мешкання боржника та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 боржник не проживає. Відповідно до відповіді Державної податкової служби України інформація стосовно-боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (силаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня та платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно з відповіддю від 29.05.2019 МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно з відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 24.05.2019 за даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за ОСОБА_1 на даний час техніка в межах Полтавської області відсутня. Згідно з відповіддю Управління Держпраці у Полтавській області від 21.05.2019 реєстраційні дії щодо великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів за ОСОБА_1 не здійснювались. Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.05.2019 за боржником земельні ділянки на території Полтавської області відсутні.

Враховуючи з`ясовані обставини відсутності будь-якого майна у боржника, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець 25.06.2019 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №58718948 (а.с. 45).

04.02.2024 представник ОСОБА_1 за довіреністю Гавриленко Ж.М. подала заяву до Київського ВДВС з проханням зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 .

У відповідь начальник Київського ВДВС О. Міщанин листом від 05.02.2025 №11431 повідомив про відсутність підстав для зняття арешту з майна або частини майна ОСОБА_1 , обмежившись при цьому лише цитуванням положень ч. 4 ст. 59 та посиланням на ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 14-15).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , той через представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону).

Як вже встановлено судом, у ході примусового виконання виконавчого листа №552/3875/17, виданого Київським районним судом міста Полтави 01.03.2019 щодо конфіскації майна ОСОБА_1 на користь держави, постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27.03.2019 в рамках виконавчого провадження №58718948 на все рухоме та нерухоме майно, належне божнику, було накладено арешт (зворот а.с. 42).

За наслідками вчинених виконавчих дій державний виконавець, враховуючи з`ясовані обставини відсутності будь-якого майна у боржника, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" 25.06.2019 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №58718948 (а.с. 45).

У зв`язку з цим суд зазначає, що стаття 39 Закону №1404-VIII визначає підстави для закінчення виконавчого провадження.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно ж до імперативу до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону №1404-VIII (в редакції, чинній на момент закінчення виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Тож з огляду на приписи ст. 39, ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону №1404-VIII державний виконавець, закінчивши виконавче провадження, боржником у якому був позивач, повинен був зняти арешт, накладений на його майно, однак не зробив цього, що є проявом протиправної бездіяльності за наявності визначеного законом алгоритму дій суб`єкта владних повноважень у відповідній обставновці.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 59 Закону №1404-VIII, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону).

Відтак, за з`ясованих обставин протиправної бездіяльності державного виконавця, у спірних правовідносинах арешт може бути знятий виключно за рішенням суду.

Враховуючи обставини того, що відповідач вважається обтяжувачем усього майна, належного позивачу, при цьому виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт, закінчене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 27.03.2019 в рамках виконавчого провадження №58718948.

Тож позов слід задовольнити у спосіб, визначений судом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/1751/25 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №58718948.

Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного на підставі постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт майна боржника від 27.03.2019 в рамках виконавчого провадження №58718948.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; вул. Української Повстанської Армії, 29, м. Полтава, 36039).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун