Справа № 343/268/25
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/268/25
Провадження №: 2-а/343/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/268/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, сержант відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчук Мирослав Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Керницького В.М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - сержанта відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області - Москальчука М.М.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін та третьої особи:

позивачка подала до суду вказану вище позовну заяву, в якій просить: визнати дії сержанта поліції відділення № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчука М.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову серії ЕГА 1660365 від 12.01.2025, яка винесена сержантом ОСОБА_2 , якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф; від сплати судового збору звільнити на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Позовні вимоги мотивує тим, що на початку січня 2025 року, коли вона гуляла в лісі поблизу с. Мала Тур`я, побачила автомобіль, біля якого було двоє людей. Вона звернулася до них, чи не будуть вони їхати в сторону села, проте вони не відповіли їй, а почали тікати. Вона запідозрила, що автомобіль крадений, тому зателефонувала на лінію 102. На її виклик приїхали працівники поліції, які спочатку щось перевіряли на своїх планштах, після чого повідомили, що вона здійснила завідомо неправдивий виклик, тому її буде притягнуто до відповідальності. Вона намагалась довести свою невинуватість та намір допомогти віднайти викрадений автомобіль, проте її пояснення не були взяті до уваги. Поліцейський виніс постанову, з якою вона не погоджується. Працівник поліції розглянув справу та притягнув її до відповідальності за відсутністю доказів вчинення нею правовпорушення, не взяв до уваги її пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався тільки домислами та припущеннями, тому винесену ним постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що із матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачка 12.01.2025 здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102 та повідомила, що в лісі стоїть автомобіль, проте такий стояв на узбіччі дороги із дотриманням ПДР. Прибувши на місце події, працівники поліції встановили, що позивачка безпідставно викликала працівників поліції, оскільки автомобіль з н.з. НОМЕР_1 був припаркований на узбіччі у зв`язку з вигулюванням односельчанами позивачки собаки, у проїзді інших транспортних засобів не заважав. При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачці були роз`яснені її права та дотримана процедура притягнення до адміністративної відповідальності, а тому підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що вона вийшла з хати і побачила автомобіль. Вона гукнула чий це автомобіль, однак ніхто не обзивався, тому вона зателефонувала у поліцію, вважаючи, що транспортний засіб може бути викраденим. Після її повідомлення приїхав працівник поліції, який виніс відносно неї постанову. Поліцейський роз`яснив їй, за що притягує її до адміністративної відповідальності, але прав не роз`яснював.

Представник позивачки підтримав позицію своєї довірительки, просив позов задоволити. Додатково вказав, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, має психіатричне захворювання, про що за згодою останньої та її матері долучив відповідну довідку. Вважає, що повідомлення його довірительки у поліцію було зумовлене її емоційним станом. Вона не мала умислу на здійснення неправомірного виклику, а хотіла допомогти, повідомивши, що у лісі стоїть автомобіль без нагляду, який може бути викрадений.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що, перебуваючи в наряді, він отримав повідомлення, що поступив виклик від ОСОБА_1 про те, що вона виявила припаркований автомобіль із порушенням ПДР. Виїхавши за місцем виклику, він жодних порушень ПДР не виявив. По базі встановив, що ОСОБА_1 вже неодноразово викликала працівників поліції. В цей час до автомобіля підійшло двоє людей, які вигулювали собаку. Вони були односельчанами позивачки. Вказали, що це їхній автомобіль. Транспортний засіб був припаркований на узбіччі дороги без жодних порушень. Вказані обставини свідчили про те, що мав місце безпідставний виклик. Під час розгляду справи він роз`яснив ОСОБА_1 її права, будь-яких клопотань вона не заявляла. Він повідомив про винесену постанову, однак від її отримання позивачка відмовилася. Він не медик, тому не міг оцінити на час розгляду справи її стан здоров`я.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін та третьої особи, процесуальні дії у справі:

12 лютого 2025 року позивачка через канцелярію суду подала позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення, а також заяву про поновлення пропущеного строку.

Згідно з ухвалою від 14.02.2025, суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Також залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача сержанта відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчука М.М.

05 березня 2025 року представник відповідача в системі "Електронний суд" сформував відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 11.03.2025 за клопотанням представника позивачки суд оголосив перерву для подання додаткових доказів.

17 березня 2025 року представник позивачки долучив довідку про стан здоров`я останньої. Від відповідача та третьої особи додаткових доказів не поступило, хоча суд звертав увагу останньої щодо недолучення доказів про зміст повідомлення ОСОБА_1 , з яким вона зверталась у поліцію.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до постанови серії ЕГА № 1660365 від 12.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення, поліцейський ВП № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Москальчук М.М., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 установив, що в АДРЕСА_1 12.01.2025 близько 13:10 год ОСОБА_1 вчинила завідомо неправдивий виклик спецслужб (поліції) та повідомила про подію, яка не підтвердилася, а саме, що в лісі стоїть автомобіль з н.з. НОМЕР_1 , однак автомобіль припарковано згідно з ПДР, проїзду транспортним засобам не заважає. Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, постановив притягнути її до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. В постанові наявні відмітки про те, що від отримання копії постанови особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмовилася (при цьому графа про направлення постанови рекомендованим листом не заповнена), як і відмовилася від підписання про ознайомлення із правами (а.с. 4).

Позивачка заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення. Її представник долучив довідку №210 від 12.03.2025, згідно з якою ОСОБА_1 знаходиться під спостереженням в лікаря-психіатра КДЦ КНП "Долинська БЛ" з діагнозом помірна розумова відсталість з емоційно вольовою нестійкістю (а.с. 32), а також посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого остання є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи (а.с. 7).

У свою чергу, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідач сформував у системі "Електронний суд" відзив на позов, до якого прикріпив відеофайли, які записані уповноваженим працівником суду на CD-R диски 700 MB/80min (а.с. 22-26).

Так, на відеофайлі 2020c11c30-f99d-11ef-86cc-b94e4476a12c 12.01.2025 з часом з 13:43:05 до 13:44:24 зафіксовано, як поліцейський з`ясовує у присутньої жінки, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Остання вказала, що оскільки автомобіль стояв і нікого біля нього не було, вона подумала, що його хтось украв. Поліцейський з`ясовує у неї, чи заважає даний транспортний засіб, на що отримує відповідь ні. Жінка намагається пояснити свої дії, проте розмовляє нерозбірливо. Працівник з`ясовує її особу, якою є ОСОБА_1 ;

на відеофайлі 2-2-ea880860-f99d-11ef-a0cc-0d78e9efa3d0 12.01.2025 з часом з 13:47:18 до 13:48:28 зафіксовано як працівник поліції з`ясовує у присутніх, хто є власниками автомобіля з д.н.з. НОМЕР_1 . Чоловік повідомив, що він їхав, після чого зупинився та пішов гуляти із собакою. Надав працівнику поліції посвідчення водія та документи на транспортний засіб;

на відеофайлі 2-2-6332610-f99е-11ef-a769-39b98da1d193 12.01.2025 з часом з 14:00:16 до 14:01:53 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про винесену відносно неї постанову та про накладення на неї штрафу в розмірі 850 грн. Запитує, чи буде вона отримувати копію постанови, від чого остання відмовляється, вказуючи, що вона хвора. Працівник поліції зазначає, що копія постанови буде направлена поштою, а також роз`яснює порядок сплати штрафу. Оскільки вона вчинила адміністративне правопорушення вперше, на неї накладено мінімальний розмір штрафу в розмірі 850 грн за ст. 183 КУпАП, а саме за вчинення завідомо неправдивого виклику спецслужби. Таким чином, між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивачку, підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Оцінка суду та норми права, які застосував суд:

вислухавши сторону позивачки, третьої особи, взявши до уваги письмові заяви учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності позивачку, передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як убачається з положень ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на чому наголосив Верховний Суд України у постанові від 11.10.2016 у справі № 816/4340/14, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Відповідач на обгрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови надав відеозапис з фіксацією дій працівників поліції по приїзді за викликом. В свою чергу сторона позивачки долучила до матеріалів справи оскаржувану постанову та документи, які посвідчують її особу та вказують на стан її здоров`я.

Суд установив, що ОСОБА_1 здійснила 12.01.2025 о 13:10 виклик працівників поліції, проти чого не заперечила позивачка та вказав у відзиві на позов представник відповідача, а також підтвердила третя особа. Однак зміст повідомлення, як і запис такого, стороною відповідача не долучено. ОСОБА_1 у позовній заяві та в судовому засіданні вказала про те, що вона виявила транспортний засіб, який, можливо, є викраденим, про що повідомила в поліцію, бажаючи допомогти.

Як встановлено ж з відеозаписів, які долучені на підтвердження винуватості позивачки, реагуючи на дане повідомлення та приїхавши на місце події, працівник поліції встановлює обставини того, чи припаркований транспортний засіб з порушенням ПДР чи без такого, чи заважає він заявниці. При цьому, він з`ясовує у ОСОБА_1 , чому вона викликала поліцію, на що отримує відповідь, що думала, що автомобіль викрадений.

Під час розгляду справи сторона відповідача не усунула розбіжностей в частині обставин, які передували виклику, та не надала доказів, з приводу чого саме телефонувала позивачка на лінію 102, хоча в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Більше того, в ході розгляду справи не надано належних та достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивачка викликала поліцію, свідомо знаючи, що у такому виклику немає необхідності. Відповідач же, у свою чергу, не обґрунтував та не підтвердив жодними доказами наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на завідомо неправдивий виклик поліції.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Також суд звертає увагу на те, що КУпАП чітко встановлює порядок розгляду справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, який передбачає у тому числі повідомлення особі про суть поставленого їй у провину правопорушення, роз`яснення її прав та обов`язків, дослідження доказів з метою встановлення її винуватості, надання можливості викласти свої пояснення чи заперечення, а також з`ясування інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після цього виноситься мотивована постанова, яка має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, та бути врученою особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Працівники поліції за будь-яких умов, будучи представниками органу державної влади, при виконання свої повноважень зобов`язані були діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України), й дотриматися чітко встановлено процедури розгляду адміністративної справи.

При цьому суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

В порушення описаного вище, працівник поліції при притягненні позивачки до адміністративної відповідальності процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення обмежив фактично формальним винесенням постанови про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не були роз`яснені її права, у тому числі права на правову допомогу, хоча її стан, давав підстави вважати, що така допомога їй вкарай необхідна для розуміння дійсних обставин подій, які відбувалися з її участю. Також суд звертає увагу на те, що в постанові зазначено, що позивачка відмовилась від ознайомлення з правами, хоча роз`яснення таких не зафіксоване.

Крім того, ставлячи позивачці у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, поліцейський не повідомляє їй суть самого правопорушення, а обмежується тільки озвученням диспозиції вказаної статті, що позбавило її можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення, хоча формулювання обвинувачення повинне бути конкретним, оскільки є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для підготовки до адекватного захисту, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

У рішенні від 25.07.2000 у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

За таких обставин, на підставі системного аналізу законодавчих положень, надаючи правову оцінку аргументам сторін та долученим на їх обгрунтування доказам, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено дотримання при винесені постанови серії ЕГА № 1660365 від 12.01.2025 вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП. Така постанова винесена без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Щодо позовної вимоги позивачки в частині визнання дій сержанта поліції відділення № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчука М.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Наведений перелік є вичерпним, у зв`язку з чим визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними чи протиправними не ґрунтуються на вимогах Закону, а тому позов ОСОБА_1 у частині визнання дій сержанта поліції відділення № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчука М.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, сержант відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчук М.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення, слід задовольнити частково.

Питання поновлення строку звернення до суду суд вирішив під час відкриття провадження, визнавши поважними причини строку та поновивши строк звернення до суду. Доказів протилежного під час розгляду справи не встановлено, суду не надано.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст. 2, 9, 77, 286 КАС України, ст. 7, 9, 183, 247, 251, 258, 279, 280 КУпАП, керуючись ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, сержант відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчук Мирослав Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1660365 по справі про адміністративне правопорушення від 12 січня 2025 року, винесену сержантом відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчуком Мирославом Миколайовичем, про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, сержант відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Москальчук Мирослав Миколайович, м. Долина, вул. Яворницького, 8 Калуського району Івано-Франківської області.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич