Справа № 420/33051/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці, у якому позивач просить суд :

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024;

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2024/000274.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.09.2023 між ним та «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» було укладено Контракт №0409. 21.08.2024 Сторони Контракту №0409 від 04.09.2023 узгодили кількість, асортимент та ціну товару, що постачається на загальну суму 44881,57 доларів США, підписавши специфікацію №32.

3 метою здійснення митного оформлення товару, декларантом було подано митну декларацію №23UA16U8 від 12.11.2023, де в графі 12 зазначено митну вартість товару в сумі 1 970 179,88 грн. Проте, 26.08.2024 Одеською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000034/2 та на його підставі складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2024/0000274.

Спростовуючи висновки митного органу, вказані в оскаржуваному рішенні, позивач зазначає, що схожість назв продавця та покупця по Контракту №0409 від 04.09.2023р.- це умови самої угоди, з метою розповсюдження товару на території України для його швидкої реалізації (продажу) через торгівельні мережі з залученням агентів для розповсюдження товару, а не зв`язок який впливає на митну вартість. При цьому, Одеською митницею не було надано жодного обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару, твердження про наявність такого впливу є припущеннями. Подана позивачем специфікація містить всі необхідні реквізити. Підписи та печатки відповідають та належать особам які зазначені в цих документах. Інформація, числові дані в документах відповідають поданому інвойсі, митній декларації та заявленій декларантом митній вартості. Специфікація була сканована декларантом позивача, що є технічною вимогою для подання документу до митного оформлення, проте зауваження щодо застосування графічних редакторів та ознак підробки є суб`єктивним судженням посадової особи митного органу. Під час митного оформлення митна декларація обмежена в якості та розмірі, у зв`язку з цим її необхідно обробити (зменшити розмір файлу), щоб цей документ мав необхідний розмір для надіслання його митниці під час митного оформлення. При цьому, вищевказані розбіжності жодним чином не виливають на заявлену митну вартість товарів, а тому спірне рішення, в цій частині, є необґрунтованим та безпідставним. За умовами Контракту пакування товару входить до його вартості. Наявність чи відсутність у інвойсі відомостей про дисконт не може бути підставою для коригування вартості товару. Також, позивач зауважує, що твердження митниці про ненадання при митному оформленні товару договорів на перевезення чи транспортно-експедиційне обслуговування не відповідає дійсності, адже, такі насправді подавалися як при поданні митної декларації так і повторно при надання письмових пояснень.

Позивач вважає, що до митного оформлення надано усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що дають змогу визначити його вартість за ціною договору. Водночас, застосування митним органом другорядного методу є необгрунтованим та протиправним.

Ухвалою суду від 29.10.2024, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та стверджує, що при прийнятті картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України.

За доводами відповідача, під час здійснення митного контролю і митного оформлення за митною декларацією (МД) №24UA39U1 від 26.08.2024 автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 105-2 Контроль правильності визначення митної вартостi товарiв, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Дані форми контролю були обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів.

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024.

Також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2 а). На думку відповідача, у рішенні про коригування митної вартості №UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року в його задоволені відмовлено.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

04.09.2023 між компанією Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж. (як продавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» (як покупцем) укладено контракт №0409 (далі - Контракт), за умовами п.1.1. якого продавець постачає, а покупець приймає продукцію: косметику, чистячі і миючі засоби, БАДів під фірмовою назвою «ERSAG» виробництва фірми «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» та інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торгівельної марки «ERSAG» Турецької Республіки власником Ліцензії якого є продавець. Продавець надає покупцю статус офіційного представника на території України продукції торгівельної марки «ERSAG», ця угода діє на період військового часу в Україні.

Відповідно до п.1.4 Контракту, кількість і розгорнутий асортимент товару узгоджується сторонами на кожну партію товару.

Згiднo п.3.2. Контракту покупець приймає товар від продавця згідно сторонам за умовою доставки, що вказані в специфікації, що є невід`ємною частиною цього. Ціна кожного товару буде вказана в комерційних інвойсах та специфікаціях до контракту, які додаються до кожної партії товарів.

Пунктом 3.4. Контракту визначено, що покупець зобов`язується проводити оплату в міру реалізації товару в порядку передбаченому п.4.5. цього договору.

Згідно п.4.5. Контракту покупець оплачує Товар, поставлений на його адресу з Турції в Україну протягом 180 діб після його отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, згідно його заявок, але не раніше повної реалізації товару.

Відповідно до п.4.3. Контракту поставка товару дистриб`ютору здійснюється згідно умов поставки, що визначені в інвойсах до поставки та специфікаціями до контракту. Участь експедитора (водія-експедитора) в прийманні-передачі товару обов`язково.

У пунктах 4.6. та 4.7 Контракту сторони погодили, що валюта оплати за поставлений товар визначається в доларах США. Валюта платежу здійснюється в доларах США шляхом перерахування суми оплати, визначеної в специфікації на кожну поставку товару окремо. Загальна сума угоди складає сума всіх специфікацій до неї в доларах США. Продавець зобов`язалася надати 50% дисконт на весь асортимент товарів, що постачається покупцю на період дії військового стану в Україні.

Згідно пунктів 4.8. та 4.9. Контракту у вартість, що зазначена у специфікаціях та комерційних інвойсах входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів. Відповідальність за страхування та навантажувальні роботи покладається на особу, яка є відповідальною згідно умов поставок.

Відповідно до п.5.1. Контракту кількість, асортимент та ціна Товару, що постачається Покупцеві, фіксується в специфікаціях до контракту, та інвойсах, які формуються відповідно до заявки Покупця.

Згідно з п.5.2. Контракту якість Товару має відповідати затвердженим в Україні стандартам і підтверджуватись сертифікатами якості та іншими документами, передбаченими чинним законодавством. Документи, які підтверджують якість Товару, Продавець передає Покупцю в момент передачі партії Товару.

21.08.2024 Сторони Контракту узгодили кількість, асортимент та ціну товару, що постачається на загальну суму 44 881,57 доларів США, підписавши специфікацію №32 до контракту.

На підставі Контракту та специфікацій №34, продавцем було складено, та підписано рахунок/інвойс №ERS226 від 21.08.2024 на загальну суму 44 881,57 доларів США. Згідно додатку до інвойсу, вид, кількість товару та його вартість відповідає таким же відомостям про товар, що зазначені в специфікації №32 від 21.08.2024.

Також, згідно умов інвойсу, постачання здійснювалось на умовах FCA Denizli, умова оплати післяплата до 180 діб, вантаж сторонами не страхується, вартість пакування включена до ціни товару. Цим інвойсом підтверджено загальну знижку до 50%.

Для здійснення митного оформлення товару ТОВ ЕРСАГ УКРАЇНА 26.08.2024 до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №24UA39U1, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА». Митна вартість товару, згідно п.12 митної декларації, складає 1 970 179,88 грн, що у валюті контракту, відповідно до п.22 митної декларації, складає 44881,57дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем були подані такі документи: контракт №0409 від 04.09.2023, інвойс від 21.08.2024; специфікація №34; автотранспортна накладна від 21.08.2024, міжнародні санітарні сертифікати від 21.08.2024, сертифікат про проходження товару форми А від 21.08.2024, висновок за результатами дослідження підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 13.10.2021, Акт про проходження огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.08.2024, довідка про транспортні витрати №2108 від 15.08.2024, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 08.09.2023 та №32 від 21.08.2024, договір про надання послуг митного брокера №1 від 01.06.2021, договори про перевезення від 20.11.2023, копія митної декларації країни відправлення №24352100ЕХ00009949 від 21.08.2024.

26.08.2024 від митниці позивачу надійшло повідомлення про необхідність надання додаткових документів, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) виписку з бухгалтерської документації; 6)прейскуранти (прайс-листи),каталоги виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) переклад декларації країни відправлення українською мовою, відповідно до ст. 254 Митного кодексу України.

26.08.2024 декларантом надіслано додаткові документи: каталог виробника товарів, прайс-листи виробника товарів, висновок експерта №20-65/08-2024 від 26.08.2024, видаткові накладні на реалізовану продукцію, рахунок та договори ТЕО, переклад експортної декларації країни відправлення.

Листом від 26.08.2024 №2608.1 позивач повідомив митний орган, що перелік наданих документів є остаточним, більше долучатися не буде.

26.08.2024 Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500130/2024/000034/2, відповідно п. 33 якого, підставою для його прийняття є встановлення у, поданих до митного оформлення, документах розбіжностей, а саме:

1. В декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного. Також виходячи з п.3.1 зовнішньоекономічної угоди №0409 від 04.09.2023р. :«Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній в п.1.1. цього договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем» тобто провадять спільну господарську діяльність на території України;

2. Печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 21.08.2024 №32 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 №0409 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 №0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки;

3 Документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі від 21.08.2024 № ERS226 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару;

4. відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем;

5. В наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення №24352100EX00009949 від 21.08.2024 зазначено відомості про фактуру №V-656/1 від 21.08.2024, яка не надавалась декларантом до митного оформлення та може містити інші відомості щодо вартості товарів або інших складових митної вартості;

6. В наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення № 24352100EX00009949 від 21.08.2024 наявний QR-код з посиланням на систему перевірки митних декларацій Турецької республіки. При цьому при переході за посиланням наявне повідомлення «Інформація не може бути перевірена/не підтверджена/недійсна».

7. В інвойсі від 21.08.2024 № ERS226 та специфікації №32 від 21.08.2024 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту.

8. В наданому договорі про транспортно-експедиційні послуги від 20.11.2023 № 100123-К зазначено, що надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезень здійснюється на підставі заявок, яка повинна містити відомості, зокрема, дані про перевізника, маршрут руху транспортного засобу, дані про одержувача, найменування та кількість вантажу, а також ставку фрахту (перевізної плати), при цьому відповідних заявок до митного оформлення не надано.

З приводу додатково наданих документів в оскаржуваному рішенні зазначено, що в наданих каталогах виробника відсутні відомості щодо цін товарів; надані прайс-листи товарів не можливо прочитати (неякісні скановані копії), наданий висновок експерта № №20-65/28-2024 від 26.08.2024 має інформаційний характер, а спеціальна перевірка достовірності інформації, що міститься у висновку, експертом не проводилась. Декларантом не надано відомостей щодо страхування оцінюваних товарів отримувачем.

Також у Рішенні про коригування митної вартості зазначено, що в митного органу наявна інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до ст.59 МК України митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за методом за ціною договору щодо ідентичних товарів. З метою забезпечення мети оподаткування було проведено аналіз баз даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

товару №1 - 1,4378 дол.США/кг.( МД 23UA96U2),

товар №2 5,5863 дол.США/кг. (МД 23UA04U3),

товар №3 13,2920 дол.США/кг. (МД 23UA86U9),

товар №4 1,5089 дол.США/кг.(МД 23UA86U9),

товар №5 88,8315 дол.США/шт, (МД 23UA04U3),

товар №6 46,0415 дол.США/кг. (МД 23UA04U3),

товар №7 16,3010 дол.США/кг. (МД 23UA04U3),

товар №8 14,8167 дол.США/кг. (МД 23UA86U9),

товар №10 122,1907 дол.США/кг. (МД 22UA66U6),

товар №11 21,6311 дол.США/кг. (МД 23UA96U2).

Також, відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000274, якою повідомлено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку із тим, що винесено рішення про коригування митної вартості від 26.08.2024 № UA500130/2024/000034/2.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскаржуваним рішенню й картці відмови, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару.

Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, для митного оформлення товару, що надійшов від Компанії Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж. на виконання контракту №0409 від 04.09.2023 позивачем надано Одеській митниці митну декларацію (МД) №24UA39U1 від 26.08.2024 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: контракт №0409 від 04.09.2023, інвойс від 21.08.2024, специфікація №32 від 21.08.2024, які є основними документами, що підтверджують митну вартість товару відповідно до ч.2 ст. 53 МК України, та ряд інших документів таких як: автотранспортна накладна від 21.08.2024, міжнародні санітарні сертифікати від 21.08.2024, сертифікат про проходження товару форми А від 21.08.2024, довідка про транспортні витрати №2108 від 15.08.2024, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 08.09.2023 та №32 від 21.08.2024, договір про надання послуг митного брокера №1 від 01.06.2021, договори про перевезення від 20.11.2023, копія митної декларації країни відправлення №24352100ЕХ00009949 від 21.08.2024.

Вказані документи містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.

Зазначена у специфікації сума поставки товарів 44881,57 дол.США відповідає вартості товару згідно інвойсу та відображена декларантом у митній декларації. Окрім того, види і кількість товару зазначені у митній декларації відповідають виду та кількості товару, що зазначений у специфікації та інвойсі, що дозволяє ідентифікувати товар з метою його митного оформлення.

Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що шляхом укладення специфікації сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.

Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

На думку суду, подані разом із митною декларацією документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.

Надаючи оцінку обставинам, наведеним у оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів, які стали підставою для його винесення, та враховуючи доводи учасників справи, наявні у справі докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів Одеська митниця зазначила, що в декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного. Виходячи з п.3.1 Контракту Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній в п.1.1. цього договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем, тобто на думку відповідача, вони провадять спільну господарську діяльність на території України.

Як уже було зазначено вище, згідно п.1.1. Контракту Продавець постачає, а Покупець приймає продукцію: косметику, чистячі і миючі засоби, БАДІв під фірмовою назвою: «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж», та інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торгівельної марки «ERSAG» Турецької Республіки власником Ліцензії якого є Продавець. Продавець надає Покупцю статус офіційного представника на території України продукції торгівельної марки «ERSAG», ця угода діє на період воєнного стану в Україні.

Відповідно до п.1.2. Контракту, з метою виконання п.1.1 цього Договору Продавець зобов`язується передавати Товар в кількості та асортименті, замовленому Покупцем, Покупець зобов`язується приймати та оплачувати його.

Згідно п.3.1. Контракту Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній території функції по маркетингу, реклами та продажу Товару, що поставляється Продавцем.

Відповідно до п.3.4. вказаного Контракту покупець зобов`язується проводити оплату в міру реалізації Товару в порядку передбаченому пп. 4.5 цього Договору.

Згідно з п.6.1. Контракту Покупець здійснює продаж Товару шляхом створення власних торгових мереж, укладення договорів на поставку Товару з покупцями, залученням агентів для розповсюдження Товару. При укладанні договорів з покупцями Покупець діє від свого імені і за свій рахунок.

З наведених положень Контракту вбачається, що схожість назв продавця та покупця зумовлена метою розповсюдження товару на території України для його швидкої реалізації (продажу) через торгівельні мережі з залученням агентів для розповсюдження товару.

Згідно ч.16 ст. 58 МК України, для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У свою чергу, статтею 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року визначено, що для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; c) вони є роботодавцем і працівником; d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

Також, згідно ч.17 ст. 58 МК України, особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Відповідач дійшов висновку, що сторони контракту є пов`язаними та діють в інтересах один одного виходячи лише із положень п.3.1 Контракту, у якому зазначено, що Покупець спільно з Продавцем здійснює функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем.

В той же час, на думку суду, ні аналіз даного пункту контракту ні інших його умов не дають підстав для висновку про наявність ознак, передбачених статтею 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року та ч.16 ст. 58 МК України, для віднесення сторін контракту до пов`язаними між собою осіб.

Також суд зауважує, що відповідно до вимог частин 12, 14 ст. 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Враховуючи викладене, висновок Одеської митниці, про те, що сторони контракту провадять спільну господарську діяльність на території України, яка безпосередньо впливає на митну вартість товару не є обгрунтованим. Відповідачем належними, допустимими доказами не доведено наявність взаємозв`язку між позивачем та продавцем, яка впливає на вартість товару. Натомість митний орган лише припускає наявність такого взаємозв`язку.

Щодо посилань відповідача на те, що печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 21.08.2024 №32 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 №0409 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 №0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, суд зазначає таке.

Подана позивачем специфікація №32 від 21.08.2024 містить всі необхідні реквізити. Підписи та печатки відповідають та належать особам які зазначені в цих документах. Розбіжностей в інформації, зазначеної у специфікації у порівнянні з поданими інвойсом, митною декларацією, судом не встановлено.

Окрім того, суд наголошує, що вищевказані розбіжності жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товарів, та не можуть слугувати підставою для її коригування оскільки асортимент товару, його кількість та вартість підтверджується також інвойсом, зауважень до якого у відповідача не було.

З приводу посилань відповідача на те, що в інвойсі від 21.08.2024 №ERS226 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме, вартості витрат на пакування, маркування, завантаження, які повинні бути включені у вартість товару, та відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем, суд зазначає наступне.

Відповідно пп. «в» пункту 1 частини 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Тобто, вказана норма містить умови, при яких вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, не додається до складових митної вартості, а саме, якщо вони вже включені продавцем до ціни.

Згідно пунктів 4.8. та 4.9. Контракту у вартість, що зазначена у специфікаціях та комерційних інвойсах входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів. Відповідальність за страхування та навантажувальні роботи покладається на особу, яка є відповідальною згідно умов поставок.

Також суд враховує і те, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Тобто, товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару. Також у вартість товару входить і вартість маркування, згідно п. 4.8 Контракту. Додавання вартості завантаження товару до ціни, що фактично сплачена чи підлягає сплаті за такий товар не передбачено умовами Контракту та ч.10 ст.58 МК України. Окреме виділення таких складових вартості товару не передбачено умовами Контракту.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування є документами, які підтверджують митну вартість товару виключно у випадках якщо здійснювалося таке страхування.

Зі змісту контракту не вбачається обов`язку будь-якої із сторін здійснювати страхування товару. Згідно умов інвойсу, вантаж сторонами не страхується. Також, відповідно до довідки №2108 від 21.08.2024 страхування вантажу не здійснювалося.

Відтак, витрати на пакування, маркування, завантаження та страхування не є складовими митної вартості, не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Також відмовляючи в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартість (за ціною договору) в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що в наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення №24352100EX00009949 від 21.08.2024 зазначено відомості про фактуру №V-656/1 від 21.08.2024, яка не надавалась декларантом до митного оформлення та може містити інші відомості щодо вартості товарів або інших складових митної вартості, а також те, що в наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення № 24352100EX00009949 від 21.08.2024 наявний QR-код з посиланням на систему перевірки митних декларацій Турецької республіки. При цьому при переході за посиланням наявне повідомлення «Інформація не може бути перевірена/не підтверджена/недійсна».

З даного приводу суд зазначає, що п.5.2 Контракту визначено перелік документів, які Продавець зобов`язується надати Покупцю в момент передачі партії товару, зокрема, сертифікат якості, висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, комерційний інвойс, транспортний документ відповідно до характеру перевезення та ін. Умовами Контракту не передбачено передання позивачу такого документу як зазначено відповідачем, що виключає можливість його подання для митного оформлення.

Також суд погоджується із твердженням позивача, що технічна неможливість зчитування QR-коду на експортній декларації країни відправлення № 24352100EX00009949 від 21.08.2024 не викликають сумнівів у правомірності, зазначених у ній, відомостей в тому числі і щодо митної вартості товарів.

Щодо посилань відповідача на те, що в інвойсі від 21.08.2024 № ERS226 та специфікації №32 від 21.08.2024 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту, суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, згідно п.4.6, п.4.7 контракту №0409 валюта оплати за поставлений товар визначається в доларах США. Валюта платежу здійснюється в доларах США шляхом перерахування суми оплати, визначеної в специфікації на кожну поставку товару окремо. Загальна сума угоди складає сума всіх специфікацій до неї в доларах США.

Продавець зобов`язалася надати 50% дисконт на весь асортимент товарів, що постачається покупцю на період дії військового стану в Україні.

Також, згідно умов інвойсу підтверджено загальну знижку до 50%.

Таким чином, вартість товару, що поставляється за Контрактом, та яка повинна бути оплачена у наступному покупцем визначається з урахуванням визначеної знижки (дисконту). Саме така вартість є митною вартістю товарів, адже відповідно до ст.49 МК України, базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи те, що за умовами контракту розмір знижки (дисконту) не відшкодовується покупцем, її розмір не може впливати на розмір митної вартості товару. Відповідно, відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) відомостей про дисконт (знижку) не може бути підставою для коригування митної вартості.

Також в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначив, що в наданому договорі про транспортно-експедиційні послуги від 20.11.2023 № 100123-К зазначено, що надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезень здійснюється на підставі заявок, яка повинна містити відомості, зокрема, дані про перевізника, маршрут руху транспортного засобу, дані про одержувача, найменування та кількість вантажу, а також ставку фрахту (перевізної плати), при цьому відповідних заявок до митного оформлення не надано.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, 20.11.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) та ТОВ «Ерсаг Україна» був укладений договір №1-1122/К транспортно-експедиторського обслуговування, відповідно до п.2.1.1 якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, узгоджених сторонами. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором укладати від свого імені і за рахунок клієнта договори з транспортними організаціями.

20.11.2023 між ФОП ОСОБА_1 (Замовником) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) був укладений договір №100123-К про транспортно-експедиторські послуги за яким згідно Акту здачі-приймання виконаних робіт від 27.08.2024 Виконавцем за заявкою №38 від 19.08.2024 виконані вантажні перевезення за маршрутами м. Денізлі, Туреччина Орлівка, Україна, Орлівка, Україна м. Одеса, Україна, загальною вартістю 149400 грн.

Наданими документами підтверджується здійснення вказаних перевезень. В свою чергу, відповідачем не обгрунтовано яким чином не надання заявки до митного оформлення вплинуло на визначення митної вартості товару.

Окрім того, суд також зауважує, що на вимогу Одеської митниці позивач листом від 26.08.2024 декларант надав додаткові документи, зокрема, каталог виробника товарів, прайс-листи виробника товарів, висновок експерта №20-65/08-2024 від 26.08.2024, видаткові накладні на реалізовану продукцію, рахунок та договори ТЕО, переклад експортної декларації країни відправлення.

Проте, у додатково наданих документах Одеська митниця, як вбачається з доводів відповідача та наданих відповідачем документів, виявила ряд недоліків.

Так, відповідачем у рішенні про коригування митної вартості було зазначено, що в наданих каталогах виробника відсутні відомості щодо цін товарів; надані прайс-листи товарів не можливо прочитати (неякісні скановані копії), наданий висновок експерта №20-65/28-2024 від 26.08.2024 має інформаційний характер, а спеціальна перевірка достовірності інформації, що міститься у висновку, експертом не проводилась.

Суд зауважує, що вищезазначені документи, що були надані декларантом на вимогу митного органу не є основними документами, які визначають митну вартість товару. Вони надаються декларантом додатково з метою уточнення та доповнення певних відомостей, що необхідні для здійснення митного оформлення, і можуть бути оцінені митним органом на предмет перевірки (контролю) заявлених декларантом числових значень митної вартості лише у випадку, якщо подані документи, що зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності. Тому недоліки у таких документах не мають визначального значення за умови, що основні документи (договір, специфікації, інвойси) давали можливість ідентифікувати товар та містили достатньо відомостей для визначення його митної вартості за основним методом.

Окрім того, у ч.3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваному рішенні ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.

У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу ціною договору щодо ідентичних товарів.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п.п.1-4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

З наведених положень вбачається, що умовою застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів є наявність відомостей про вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Окрім того, товари що ввозяться із порівнюваними товарами повинні мати одинакові фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва та виробника. Товари із якими порівнюють повинні бути ввезені приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо таких умов не дотримано ціна обов`язково повинна бути скорегована з урахуванням зазначених розбіжностей.

Згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

На думку суду рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024 не відповідає критеріям обґрунтованості, зокрема, в частині застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів. Оскаржуване рішення містить лише номери, дати декларацій та вартість товару за одиницю, проте всупереч положенням ст.59 МК України не містить коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» позовних вимог про визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024 та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500130/2024/000274, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 10611,54 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці 20000 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч.1,3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із ч.3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» вказало, що у зв`язку із розглядом даної позовної заяви понесло витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн та зазначило, що детальний розрахунок витрат на правничу допомогу позивачем буде наданий в ході розгляду справи.

Як вбачається із вищенаведених положень КАС України, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин, сторона, яка клопоче про розподіл таких витрат, подає до суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), акт приймання-передачі виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Суд зауважує, що до моменту постановлення судового рішення у справі доказів понесення витрати на правничу допомогу позивачем не надано. Також позивач не заявив про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відтак, у суду відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із недоведеністю факту понесення таких витрат та їх розміру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000034/2 від 26.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000274.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» 10611,54 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА», , адреса: вул.Космонавтів, 24 кв.45, м.Одеса, 65080.

Відповідач: Одеська митниця, , адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА