Справа № 606/178/25
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/178/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: судді Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3568781 від 29.11.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, в ній не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано усіх обставин справи, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не порушував Правил дорожнього руху.

У позові вказано, що у постанові серії ЕНА № 3568781 щодо ОСОБА_1 зазначено, що 29.11.2024 о 10:33:59 в м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 25 водій увімкнув лівий покажчик повороту та продовжив рух прямо, чим порушив п.9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Позивач вказує, що у даній ситуації головна дорога повертала праворуч, а він продовжив рух прямо по другорядній дорозі. Тобто, щодо головної дороги це є зміна напрямку руху, що потребує відповідного попереджувального сигналу - увімкнення лівого покажчика повороту. Увімкнення лівого покажчика повороту було виправданим і відповідало ПДР.

Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.02.2025 позовну заяву було залишено без руху, вказано на недоліки позовної заяви та надано строк на їх усунення.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.02.2025 заяву про поновлення пропущеного строку на звернення з позовом до суду задоволено, причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом визнано поважними та поновлено позивачу такий строк, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання на 25.02.2025, яке надалі було відкладено на 17.03.2025.

25.02.2025 на електронну пошту суду та 26.02.2025 засобами поштового зв`язку від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою, оскільки позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України (далі ПДР), зокрема останній керуючи транспортним засобом увімкнув лівий світловий сигнал покажчик повороту, однак при цьому не змінив напрямок руху та продовжував рух прямо, чим порушив вимоги п.9.2б ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 своїми діями, а саме увімкнення лівого світлового покажчику повороту, ввів в оману інших учасників дорожнього руху, що в свою чергу підвищує ризик виникнення аварійної ситуації. Вказану причину зупинки було озвучено ОСОБА_1 працівником поліції та останнім проведено процедуру притягнення водія до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП. Крім того, згідно ст.266 КУпАП ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився. Внаслідок чого відносно позивача було складено також протокол за ст. 130 КУпАП. Факт порушення ОСОБА_1 п.9.2б ПДР України та процедура розгляду справи зафіксовані відеореєстратором, що розміщений у службовому автомобілі поліції та нагрудним відеореєстратором поліцейського і диск з відеозаписами долучено до відзиву.

Отже, поліцейським правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та винесено оскаржувану постанову, яка повністю відповідає вимогам законодавства. Просить справу розглянути за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

29.11.2024 поліцейським відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Гага М.П. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3568781, згідно якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

У вказаній постанові зазначено, що 29.11.2024 о 10:33:59 по вулиці Січових Стрільців, 25 в місті Теребовля, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 206 XR, д.н.з. НОМЕР_1 , увімкнув лівий покажчик повороту та продовжив рух прямо, чим порушив п. 9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ЕНА № 3568781 від 29.11.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Крім того, п.9.2. «б» ПДР України, установлено, що водій повинен подати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до пункту 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 ПДР України).

Відтак з приведеної норми слідує, що обов`язок щодо подання сигналів світлового покажчика повороту не ставиться у залежність від наявності чи відсутності дорожніх знаків перед поворотом. Під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти маневр, пов`язаний з незначною зміною напрямку руху по відношенню до повздовжньої осі проїзної частини дороги, яким є поворот праворуч чи ліворуч.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву додано диск із відеофіксацією подіїадміністративного правопорушення, які було досліджено судом у судовому засіданні. Диск із відеофайлами аналогічного змісту було подано до суду позивачем разом із позовною заявою.

З досліджених судом відеозаписів у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 29.11.2024 по вулиці Січових Стрільців, в місті Теребовля, керував транспортним засобом Peugeot 206 XR, д.н.з. НОМЕР_1 , доїжджаючи до перехрестя, рухаючись по головній дорозі, увімкнув лівий світловий покажчик повороту та на перехресті продовжив рух прямо по другорядній дорозі. Надалі, був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки було те, що водій увімкнув лівий світловий покажчик повороту та продовжив рух прямо, тобто порушив вимоги п.9.2б ПДР України. Вказану причину зупинки було озвучено ОСОБА_1 працівником поліції та проведено процедуру розгляду справи та притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Також, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача та його представника про те, що у даній ситуації головна дорога повертала праворуч, а ОСОБА_1 продовжив рух прямо по другорядній дорозі, тобто, щодо головної дороги це є зміна напрямку руху, що потребує відповідного попереджувального сигналу - увімкнення лівого покажчика повороту, оскільки, згідно вказаних вище пунктів ПДР обов`язок подавати сигнал покажчиками повороту у водія виникає перед перестроюванням, поворотом або розворотом, тобто здійсненням маневру, пов`язаного зі зміною напрямку руху по відношенню до повздовжньої осі проїзної частини дороги, чого у даному випадку не відбулось.

Доводи позивача не спростовують факту порушення ним ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача є безпідставними, відповідачем подано достатні докази порушення позивачем п.9.2 б ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та підтверджували факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відзиві на позов представником відповідача було заявлено клопотання про допит у якості свідка поліцейського відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , однак суд вважає таке клопотання безпідставним, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №489/4827/16-а від 15.04.2020.

Зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови, надано докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, а також судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул.Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська обл., .

Повний текст рішення складено 17.03.2025.

Суддя А.В. Мельник