Справа № 320/16177/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,

при секретарі - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" до Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2024 року позивач - ТОВ "Аерохендлінг" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, яким просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 березня 2024 року №387/306 АГ "Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми ч. 1 ст. 19-17, ст. ст. 146 та 422 Митного кодексу України, ст. 250 Господарського кодексу України. Крім того суд першої інстанції не встановив обставин, які б свідчили про недотримання позивачем умов, визначених дозволом або його невідповідності умовам надання дозволу.

Звернув увагу суду на те, що ймовірне порушення ч. 1 ст. 146 МК України щодо декларування товарів та п. 22 Правил продажу товарів магазинами безмитної торгівлі щодо проведення обов`язкової інвентаризації товарів, оформлених у митному режимі безмитної торгівлі, не є підставою для скасування дозволу.

Додатково зазначив про те, що оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням строку встановленого ст. 250 Господарського кодексу України, що залишено поза увагою суду першої інстанції.

Також зазначив про те, що передача товарів на потреби Збройних Сил України здійснювалась в тому числі на підставі листа Київської митниці від 20 квітня 2022 року №7.8-4/28.2/13/7534, яким погоджено таку передачу та зазначено про необхідність вжиття заходів щодо припинення режиму безмитної торгівлі відносно товарів переданих військовій частині після завершення дії воєнного стану в Україні.

Відповідач - Державна митна служба України подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки позивачем всупереч ст. 146 та 422 МК України не було завершено митний режим безмитної торгівлі, а також порушено вимоги п. 22 Правил продажу товарів магазинами безмитної торгівлі.

Додатково зазначив про відсутність підстав для застосування ст. 250 ГК України, оскільки оскаржуваний наказ є формою рішення уповноваженого органу, а не застосуванням адміністративно-господарських санкцій до суб`єкта господарювання.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від Адміністрації Державної прикордонної служби України не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ТОВ "Аерохендлінг" є суб`єктом господарювання, який до 24 лютого 2022 року здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі товарами в режимі безмитної торгівлі, зокрема в магазині Duty Free, а також постачав товари на повітряні судна, що виконували міжнародні рейси з аеропорту "Бориспіль", на підставі дозволу № D/0081/02 на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан і закрито повітряний простір для цивільних повітряних суден. У зв`язку з цим господарська діяльність позивача на території аеропорту "Бориспіль" з 24 лютого 2022 року була повністю зупинена, що підтверджується наказом від 24 лютого 2022 року №01-07-8.

Позивач звернувся до Київської митниці з листами від 25 березня 2022 року № 01-12/77 та від 04 квітня 2022 року №01-12/79 якими повідомив про неможливість здійснювати діяльність і запропонував припинити режим безмитної торгівлі для певної кількості товарів з метою їх передачі для потреб Збройних Сил України.

Київська митниця листом від 20 квітня 2022 року № 7.8-4/28.2/13/7534 повідомила про те, що не заперечує щодо можливості передачі окремих категорій товарів магазину безмитної торгівлі позивача для потреб Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, а також про необхідність після завершення дії воєнного стану в Україні вжиття заходів щодо припинення режиму безмитної торгівлі відносно товарів, що будуть передані для потреб Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Позивачем передано на користь Збройних Сил України товари, поміщені в режим безмитної торгівлі, що підтверджується актами про примусове відчуження або вилучення майна від 27 квітня 2022 року, від 24 травня 2022 року, від 24 червня 2022 року, від 26 липня 2022 року та від 27 жовтня 2022 року які складені між Військовими частинами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 і ТОВ "Аерохендлінг".

07 березня 2023 року на електронну адресу позивача надійшов лист Державної митної служб України від 20 березня 2023 року №17-1/17-01-03/13/173 щодо повідомлення про намір прийняти несприятливе рішення з пропозицією надати пояснення/заперечення щодо можливого прийняття несприятливого рішення. Підстава для прийняття несприятливого рішення - не завершення митного режиму безмитної торгівлі відносно товарів, переданих на потреби Збройних Сил України.

Позивач листом від 05 квітня 2023 року №01-12/68 надав пояснення/заперечення, в яких, зокрема зазначив про відсутність підстав для прийняття несприятливого рішення у вигляді зупинення дії дозволу на провадження діяльності магазину безмитної торгівлі.

06 вересня 2023 року позивач отримав лист Державної митної служби України від 06 вересня 2023 року №17-1/17-01-03/13/2420 про намір зупинити дію дозволу на провадження діяльності магазину безмитної торгівлі.

Позивач листом від 29 вересня 2023 року № 01-12/160 надав пояснення та заперечення зазначивши про відсутність підстав для прийняття несприятливого рішення.

17 листопада 2023 року Київська митниця провела перевірку магазину безмитної торгівлі, за результатами якої складено відповідний акт.

На підставі наказу від 13 грудня 2023 року №929/1057 дію дозволу на відкриття та експлуатацію магазину було зупинено для перевірки дотримання умов, передбачених дозволом.

На виконання вимог Державної митної служби України позивачем проведено інвентаризацію в магазині безмитної торгівлі, за результатами якої складено Інвентаризаційний опис запасів від 29 грудня 2023 року, копію якого надіслано митному органу.

Спільним наказом Державної митної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 березня 2024 року №387/306АГ скасовано дозвіл на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі №D/0081/02 наданий ТОВ "Аерохендлінг" у зв`язку з недотриманням підприємством вимог ч. 1 ст. 146 МК України в частині незавершення або неприпинення митного режиму безмитної торгівлі щодо товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 422 МК України.

Вважаючи протиправними оскаржуваний наказ позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ "Аерохендлінг" порушено вимоги п. 22 Правил №1089 щодо проведення обов`язкової інвентаризації товарів, оформлених у митному режимі безмитної торгівлі та вимоги ч. 1 ст. 146 МК України щодо декларування товарів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 МК України безмитна торгівля - це митний режим, відповідно до якого товари, не призначені для вільного обігу на митній території України, знаходяться та реалізуються для вивезення за межі митної території України під митним контролем у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, відкритих для міжнародного сполучення, та на повітряних, водних або залізничних транспортних засобах комерційного призначення, що виконують міжнародні рейси, з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт та експорт таких товарів, та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а також без проведення заходів офіційного контролю.

Згідно з ст. 141 МК України у митний режим безмитної торгівлі поміщуються іноземні та українські товари, які ввозяться з-за меж митної території України або вивозяться з митної території України (ч. 1).

Поміщення товарів у митний режим безмитної торгівлі, а також зміна цього митного режиму здійснюється митним органом, у зоні діяльності якого розташований відповідний магазин безмитної торгівлі (ч. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 146 МК України митний режим безмитної торгівлі припиняється митним органом у разі:

1) конфіскації товарів;

2) повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

3) списання товарів (крім підакцизних), що використовуються магазином безмитної торгівлі виключно в рекламних та/або презентаційних цілях і не призначені для реалізації, на підставі документів бухгалтерського обліку. Граничні обсяги товарів, щодо яких митний режим безмитної торгівлі може бути припинений митним органом, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

4) примусового відчуження або вилучення товарів відповідно до законів України "Про правовий режим воєнного стану" та "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану";

5) реалізації товарів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі тих, які відповідно до кримінального процесуального законодавства України передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для реалізації у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", та після надходження на рахунки, відкриті для зарахування надходжень державного бюджету, контроль за справлянням яких покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, коштів у сумі митних платежів, що підлягали б сплаті при випуску таких товарів у вільний обіг на митній території України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 336 МУ України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи

Статтею 420 МК України визначено, що магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі (ч. 1).

Магазини безмитної торгівлі здійснюють продаж товарів громадянам, які виїжджають за межі митної території України, а також пасажирам міжнародних рейсів, які виконуються повітряними та водними транспортними засобами комерційного призначення, що експлуатуються резидентами. Реалізація магазинами безмитної торгівлі товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі, підприємствам забороняється (ч. 2).

Магазини безмитної торгівлі в установленому порядку здійснюють торгівлю всіма видами продовольчих і непродовольчих товарів, крім товарів, які відповідно до закону заборонені до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через територію України, та товарів за товарними позиціями 2701-2716 згідно з УКТ ЗЕД. Правила продажу товарів магазинами безмитної торгівлі громадянам затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 422 МК України утримувачі магазинів безмитної торгівлі можуть у порядку, передбаченому цим Кодексом, отримати дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу або складу тимчасового зберігання закритого типу для зберігання та наступного постачання в ці магазини всіх видів товарів, у тому числі підакцизних, крім товарів, ввезення яких на митну територію України, вивезення за межі митної території України та/або переміщення митною територією України транзитом заборонено законом.

Частиною 1 ст. 423 МК України визначено, що у разі зупинення, скасування або анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі продаж (постачання) товарів цим магазином та розміщення у ньому нових партій товарів забороняються.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну митну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 (далі - Положення) Держмитслужба, зокрема надає дозволи на провадження митної брокерської діяльності, відкриття та експлуатацію митних складів, складів тимчасового зберігання, магазинів безмитної торгівлі, вантажних митних комплексів, вільних митних зон комерційного або сервісного типу (пп. 14).

Порядок подання та розгляд Заяви на відкриття та експлуатацію МБТ, а також надання, зупинення дії й анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію МБТ затверджений наказом Міністерства фінансів України від 08 червня 2012 року № 692 "Про затвердження Порядку подання та розгляду заяв, надання, зупинення дії, анулювання дозволів на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі та форми Заяви на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 за №1080/21392 (далі - Порядок № 692).

Відповідно до п. 7 Порядку подання та розгляду заяв, надання, зупинення дії, анулювання дозволів на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 червня 2012 року №692 (далі - Порядок № 692) подані до Державної фіскальної служби України та Адміністрації Держприкордонслужби України документи розглядаються спільною робочою групою, створеною відповідно до наказу Державної фіскальної служби України та Адміністрації Держприкордонслужби України. Якщо документи відповідають вимогам, установленим Митним кодексом України та законодавством України з питань охорони державного кордону, наказом Державної фіскальної служби України й Адміністрації Держприкордонслужби України протягом 15 робочих днів після надходження документів до Державної фіскальної служби України заявнику надається дозвіл на відкриття та експлуатацію МБТ (далі - дозвіл).

Згідно з п. 14 Порядку №692 про зупинення дії або анулювання дозволу органами, зазначеними у пункті 7 цього Порядку, видається наказ.

Відповідно до п. 2 Правил продажу товарів магазинами безмитної торгівлі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1089 (далі - Правила №1089) робота магазину безмитної торгівлі організовується таким чином щоб забезпечити надходження, зберігання та продаж товарів відповідно до вимог Митного кодексу України, Податкового Кодексу України, інших нормативно-правових актів і цих Правил.

Пунктом 6 Правила №1089 визначено, що факт продажу товарів підтверджується касовим або товарним чеком з послідовною нумерацією (у двох примірниках), у якому повинні зазначатися, зокрема номер рейсу або реквізити документа, який посвідчує особу.

Відповідно до п. 19 Правила №1089 утримувач магазину безмитної торгівлі забезпечує належні умови для роботи посадової особи митного органу, персоналу магазину, а також вживає заходів для дотримання вимог, установлених законодавством про безпеку праці.

Пунктом 22 Правила №1089 визначено, що утримувачем магазину безмитної торгівлі один раз на квартал проводиться інвентаризація. Митний орган у разі потреби має право проводити інвентаризацію товарів у приміщенні магазину в будь-який час його роботи.

Згідно з п. 24 Правила №1089 утримувач магазину безмитної торгівлі забезпечує ведення бухгалтерського обліку і звітності відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5 Положення про інвентаризацію активів та зобов?язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:

виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;

установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку;

виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;

виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Згідно з п.7 Положення №879, проведення інвентаризації є обов`язковим:

перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу;

у разі передачі майна державного підприємства або бюджетної установи в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворення державного підприємства, передачі державного підприємства (його структурних підрозділів) або бюджетної установи до сфери управління іншого органу управління (на дату передачі), крім передачі в межах одного органу управління, в інших випадках, визначених законодавством;

у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні;

у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства;

за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа;

у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства;

у разі припинення підприємства в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу;

у разі переходу на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами (на дату такого переходу);

в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 266 Кодексу, декларант зобов`язаний зокрема здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом (пп. 1); надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей (п. 3).

Отже ст. 140 МК України визначає митний режим безмитної торгівлі, який застосовується до товарів, що не призначені для вільного обігу в Україні та знаходяться під митним контролем у пунктах пропуску через кордон. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 142 МК України, такі товари перебувають під митним контролем увесь час свого перебування в режимі та відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 146 МК України, митний режим припиняється в разі повної втрати товарів через форс-мажорні обставини, що має бути підтверджено відповідно до порядку, встановленого Мінфіном.

Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657, зареєстрованим затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму.

Розділ VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму визначає процедуру підтвердження втрати товарів через аварію або форс-мажор, а також надає визначення відповідних термінів. Торгово-промислова палата засвідчує такі обставини та видає сертифікат. Рішення про припинення митного режиму приймається щодо товарів, що були знищені або втрачені.

Згідно з п. 2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму у цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Згідно з п. 6 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Як встановлено судом першої інстанції листами Київської митниці від 16 червня 2023 року №7.8-5/7.8-17-02/17/4/11496 та від 10 липня 2023 року №7.8-6/7.8-17-02/17/4/12832 Держмитслужбу було поінформовано, що митниця вживає заходів щодо організації інвентаризації товарів ТОВ "Аерохендлінг". З утримувачами магазинів безмитної торгівлі (МБТ) ведеться листування з приводу обґрунтування заходів інвентаризації та необхідності подачі митних декларацій на реалізовані товари.

Київська митниця також повідомила про направлення листів "Щодо проведення інвентаризації" від 17 травня 2023 року №7.8-3/28.2/13/9389, від 16 червня 2023 року №7.8-3/28.2/13/11514 з метою забезпечення контролю за товарами, які знаходяться під митним контролем у магазині безмитної торгівлі. Однак, у визначені дати представники ТОВ "Аерохендлінг" на проведення інвентаризації не з`явилися, що зафіксовано відповідним актом.

Також судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Аерохендлінг" в обґрунтування неможливості проведення інвентаризації зазначило про зупинення діяльності товариства та призупинення трудових договорів з працівниками, водночас підприємство надало інформацію про різницю в 7064 одиниці товарів, які були поставлені на міжнародні рейси, що вилетіли з аеропорту "Бориспіль" і не повернулися на територію України. Крім того, підприємство зобов`язалось надати додаткові документи після відновлення діяльності.

Київською митницею складено протокол про порушення митних правил від 08 серпня 2023 року №1001/10000/23 за ст. 474 Митного кодексу України, за перешкоджання посадовій особі митного органу в доступі до товарів та документів.

Отже враховуючи встановлені судом обставини, ТОВ "Аерохендлінг" порушено вимоги п. 22 Правил №1089 щодо проведення обов`язкової інвентаризації товарів, оформлених у митному режимі безмитної торгівлі, що зокрема встановлено у витягу з протоколу №5/2023/МБТ.

Крім того, Київська митниця листами від 06 січня 2023 року №7.8-4/17/4/331, 17 січня 2023 року №7.8-6/17/4/794 та 23 лютого 2023 року №7.8-4/17/4/3058 повідомила про результати огляду складів магазину безмитної торгівлі ТОВ "Аерохендлінг" (акт від 06 жовтня 2022 року № 06/10/22), в ході якого виявлено, що фактична кількість товарів не відповідає даним документів та відсутність товарів на суму 749 800 грн, що були завантажені на борти повітряних суден з 24 лютого 2022 року, а інша частина товарів була передана безкоштовно до військових частин на загальну суму 2,6 млн. грн за актами про примусове відчуження.

Також Київська митниця повідомила ТОВ "Аерохендлінг" про необхідність виконання вимог МК України щодо товарів, що були знищені чи втрачені через непереборні обставини або дії третіх осіб.

ТОВ "Аерохендлінг" листом від 05 квітня 2023 року повідомило про вжиття заходів для з`ясування інформації щодо товарів, які були завантажені на повітряні судна та не повернулися після 24 лютого 2022 року, водночас передача товарів на безкоштовній основі не є примусовим відчуженням і тому не підпадає під дію Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану".

Разом з тим, під час проведення перевірки Київською митницею було виявлено нестачу товарів у митному режимі безмитної торгівлі станом на 24 лютого 2022 року в кількості 7064 шт. на суму 944 218,78 грн, а також товарів, переданих до військових частин, загальною кількістю 69 487 шт. на суму 3 268 200,09 грн, що на переконання колегії суддів свідчить про порушення позивачем вимог ч. 1 ст.146 МК України в частині декларування товарів.

Також судом першої інстанції встановлено, що Державною митною службою України листом від 06 вересня 2023 року №17-1/17-01-03/13/2420 направлено повідомлення про намір прийняття несприятливого рішення у вигляді зупинення дії дозволу на відкриття магазину безмитної торгівлі, водночас протягом визначеного строку, письмових заперечень на зазначене повідомлення подано не було.

Наказом Державної митної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 грудня 2023 року № 929/1057 АГ зупинено дію дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі у зв`язку з недотриманням вимог п. 22 Правил №1089 та ч. 1 ст. 146 МК України.

Згідно з листом Державної митної служби України від 18 січня 2024 року №18/18-05/13/93, ТОВ "Аерохендлінг" направлено копію наказу Державної митної служби України від 17 січня 2024 року №69 щодо оцінки вжитих заходів підприємства для забезпечення дотримання умов надання дозволу на відкриття магазину безмитної торгівлі.

Київська митниця листом від 12 лютого 2024 року №7.8-6/7.8-17-02/18/2673 повідомила Державну митну службу України про подання ТОВ "Аерохендлінг" заяви від 12 січня 2024 року б/н щодо надання дозволу на припинення митного режиму товарів на користь військових частин, згідно з актами про примусове відчуження.

Також Київська митниця листом від 19 березня 2024 року № 7.8-4/17-02/4/4876 повідомила Держмитслужбу про результати опрацювання заяви ТОВ "Аерохендлінг" від 04 березня 2024 року № б/н на надання дозволу на припинення митного режиму безмитної торгівлі щодо товарів, переданих Військовим частинам A2215 та НОМЕР_2, зазначивши про те, що документи не містять відомостей про погодження органом місцевого самоврядування відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" від 17 травня 2012 року №4765-VI, внаслідок чого прийнято рішення про відмову у наданні дозволу. Крім того, листами від 23 квітня 2024 року №7.8-4/17-02/4/7232 та від 24 квітня 2024 року №7.8-4/17-02/4/7404 Київська митниця повідомила, що згідно з заявою ТОВ "Аерохендлінг" від 15.04.2024 №01-12/33, митницею прийнято рішення про продовження строків на 30 днів для завершення митного режиму безмитної торгівлі.

Отже враховуючи встановлено судом першої інстанції порушення, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності підстав для прийняття оскаржуваного наказу та невірного застосування судом норм Митного кодексу України.

Щодо доводів апелянта про порушення строку застосування адміністративного-господарських санкцій встановлених ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з п. 51-1 ст. 4 МК України рішення митного органу - акт митного органу (посадової особи або осіб митного органу), що стосується застосування законодавства України з питань митної справи у конкретному випадку та що має юридичні наслідки для заінтересованої особи чи заінтересованих осіб.

Частиною 1 ст. 19-17 МК України визначено випадки прийняття митним органом рішення про скасування рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є спільний наказ Державної митної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 березня 2024 року №387/306 АГ "Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі" у зв`язку з недотриманням вимог ч. 1 ст. 146 МК України, що є рішенням уповноваженого органу, а не адміністративного-господарською санкцією, а тому положення ст. 250 Господарського кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено "12" березня 2025 року.