Справа № 160/10366/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10366/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року (суддя Савченко А.В.) в адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» звернулося до суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 11.11.2022 р. №UА110120/2022/000007/2, від 15.11.2022 р. №UА110120/2022/000008/2 та від 08.12.2022 р. №UА110120/2022/000009/2;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.11.2022 р. №UА110120/2022/000087, від 15.11.2022 р. №UА110120/2022/000089 та від 08.12.2022 р. №UА110120/2022/000096.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року відмолено у задоволені позовних вимог.

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Скаржник посилається на неправильно застосування судом норм матеріального права.

В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, що митна вартість товару декларувалась позивачем за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Митному органу разом з вищевказаною ЕМД були надані всі необхідні документи, підтверджують її відомості та є підставою для визначення митної вартості, надання яких передбачене Митним кодексом України, зокрема, контракт від 04.07.2022 №2202147 із Додатковими угодами від 01.08.2022 та Додатком № 2 - 2202633 «Специфікація» від 01.08.2022 до контракту № 2202147 від 04.07.2022, Додатком № 3 - 2202883 «Специфікація» від 14.09.2022 до цього ж контракту, сертифікат якості, пакувальний, протокол перевантаження, накладну УМВС, рахунок-проформу, декларацію про походження товару, декларацію країни відправлення, листи-роз`яснення, банківські платіжні документи, які підтверджують оплату товару.

Декларантом було надано додатково прайс-лист виробника, авансовий рахунок (інвойс) виробника та платіжний документ № 525 про оплату постачальником (СРМ Trading SIA» Латвія) на користь виробника (LIBERTY OSTRAVA (Чехія)) від 19.09.2022.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення було відмовлено у митному оформленні товарів за ЕМД на підставі того, що в поданих декларантом документах відсутня вся інформація щодо відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, шо була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларантом не подано всі необхідні документи (у тому числі додаткові на вимогу митного органу) згідно п.2-3 ст. 53 МКУ. За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості товарів винесено рішення про коригування митної вартості відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів в бік збільшення за ЕМД, із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно з положеннями ст. 60 МКУ, та ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 31.08.2022 № UA 110070/2022/006176 на рівні 1,825 євро/кг, за тим самим контрактом № 2202147 від 04.07.2022 (контракту, укладеного між тими ж сторонами, проте за попередньою специфікацією за Додатком 1 до цього контракту).

Так, рішенням митного органу про коригування митної вартості, митну вартість шахтних опор, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів, яка ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 31.08.2022 №UA110070/2022/006176 на рівні 1,825 євро/кг, за тим самим контрактом № 2202147 від 04.07.2022, укладеним між тими ж сторонами, однак, за попередньою специфікацією за Додатком 1 до цього контракту.

Скаржник, підсумовуючи наведені доводи та аргументи митного органу, з урахуванням яких ним прийняті спірні картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та позивачем не було в повній мірі надано первинних документів на підтвердження заявленої вартості товару.

Доказами, що містяться у матеріалах справи підтверджується, що позивачем були надані усі необхідні документи для ідентифікації та визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни, сплаченої за товар, для здійснення митної оцінки товару саме за основним методом, за ціною контракту.

Скаржник звертає увагу на платіжні документи за контрактом, а саме на платіжне доручення № 2004 від 14.09.2022 на суму 533 800,00 євро та платіжне доручення № 2008 від 04.10.2022 на суму 474 140,00 євро. Ці документи надавались разом з митними деклараціями до митного оформлення товару з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та мають наступні відомості: гр.59 платіжного доручення № 2004 від 14.09.2022 містить інформацію про те, який рахунок-проформа сплачується «номер рахунку: № LV34RIBR00259600N0000»; гр. 70 платіжного доручення № 2004 від 14.09.2022 - призначення: «передплата за контрактом № 2202147 від 04.07.2022»; - сума оплати: 533 800,00 євро; гр.59 платіжного доручення № 2008 від 04.10.2022 (друга частина передплати) містить інформацію про те, який рахунок-проформа сплачується «номер рахунку: № LV34RIBR00259600N0000»; гр. 70 платіжного доручення № 2008 від 04.10.2022 - призначення: «передплата за контрактом № 2202147 від 04.07.2022»; сума оплати: 474 140,00 євро.

Hахунок-проформа постачальника від 14.09.2022 на передплату має у своїх графах наступні реквізити: № рахунку: LV34RIBR00259600N0000; тип оплати: передплата; сума оплати: 1 007 940 євро (яка відповідає вартості товару за Додатком 3 до контракту до контракту № 2202147 від 04.07.2022); тип операції : контракт № 2202147 від 04.07.2022, ДОДАТОК № 3.

Отже, з наведеного можна дійти висновку, що платіжні документи містять посилання на номер рахунку на передплату, а рахунок постачальника на передплату вже містить посилання на номер контракту та додаток №3 (відповідну специфікацію), що дає митниці змогу упевнитися у фактичній вартості товару, який було сплачено позивачем та ідентифікувати товар.

Крім того, скаржник зазначає, що графа 31 «опис товарів» всіх митних декларацій, які подавалися до митного органу та в яких зазначено DIN 21530-3:2003, який відповідає відомостям про товар, зазначений у Додатку № 3 Специфікації до контракту. А після нього була зазначена в цій графі додаткова інформація про стандарт виробу (DIN 21544). Зазначене на думку скаржника спростовує посилання митниці, що це унеможливлює ідентифікацію даної партії товару.

Таким чином, позивачем надані достатні документи, які підтверджують фактичну вартість товару за контрактом та на підставі яких підтверджена митна вартість товару за контрактом.

Відповідач не наводить розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Також, відповідачем скориговано митну вартість у бік збільшення, яка ґрунтується на ціні шахтних опор за цим же контрактом, однак за попередньою специфікацією до нього. Дана ціна була актуальна під час митного оформлення товару за ЕМД від 31.08.2022, тобто у серпні 2022 року.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що до митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ від 14.09.2022 №2004, що підтверджує оплату у розмірі 533800 евро та банківський платіжний документ від 04.10.2022 №2008, що підтверджує оплату у розмірі 474140 євро по контракту від 04.07.2022 №2202147, на загальну суму 1007940 євро.

В призначенні платежу платіжного доручення вказано виключно реквізити контракту від 04.07.2022 № 2202147. Посилання на рахунок-проформу №14/09/2022 від 14.09.2022 відсутнє, цей рахунок-проформа виписаний практично через два місяці після оплати, що вказує на неможливість його ідентифікації до задекларованих партій товару. Загальна ціна товару, згідно з інвойсами складає 1007398,35 євро.

Відповідно до п. 7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року», платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. -

Враховуючи вищезазначене, надане платіжне доручення неможливо ідентифікувати з оцінюваними партіями товару. У відповідності до вимог статей 54, 58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У додатково наданих інвойсах від виробника № від 15.09.2022; № від 05.10.2022 не зазначено кількісну розбивку по продукції, що продається. Крім зазначеного, інвойси-проформи від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № визначені як такі, що стосуються замовлення №, яке до митного оформлення не надане.

Також, до митного оформлення надано проформу-інвойс від 14.09.2022 №14/09/2022, який містить дані про товари, не заявлені у наданій до митного оформлення МД, та інший рівень цін. Роз`яснень не надано. Крім цього, в проформі- інвойсі на оплату від фірми СРМ Trading SIA від 14.09.2022 №14/09/2022 зазначено, що товар стосується доповнення №3 до контракту від 04.07.2022 №2202147. Доповнення № 3 до митного оформлення не надано.

У графі 31 МД від 08.12.2022 №22UA63U7, у специфікації від 14.09.2022 № 3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, зазначено товар «Шахтна опора TH16,5/L=12,2м TH16L-21-A». Однак, в електронному інвойсі та згідно поданих до митного оформлення документів (інвойси №СРМ 002228 та №СРМ 002229 від 21.11.2022) зазначено товар «Шахтна опора TH16/L=12,2m TH16L-21-A». Роз`яснень не надано.

У наданому до митного оформлення: прайс-листі виробника товарів LIBERTY OSTRAVA a.s. від 12.09.2022 № 165/offer/22, інвойсах-проформах від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № зазначено товар «Шахтна опора TH16,5/L=12,2m TH16L-21-A». Фактично у наданих до митного оформлення інвойсах №№СРМ 002228 та СРМ 002229 від 21.11.2022 заявлено товар «Шахтна опора TH16/L=12,2м TH16L-21-A». Таким чином вказані прайс-лист та інвойси-проформи не можуть бути підтвердженням ціни даного товару.

Також, у наданих до митного оформлення документах: п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 №2202147, специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2022 №3-2202883, додатковій угоді від 01.08.2022 № 2- 2202632, сертифікаті якості від 19.10.2022 №, зазначений стандарт сталі «DIN21530», в графі 31 МД та у листі підприємства від 19.08.2022 №2022.08.19/1 зазначено «DIN_21544».

Згідно п. 3.7 зовнішньоекономічного договору від 04.07.2022 №2202147, який надано до митного оформлення, зазначено, що товар повинен супроводжуватися комплектом документів, в тому числі прайс-листами на відвантажений товар. Прайс-лист на даний товар до митного оформлення разом з МД від 10.11.2022 №22UA49U0 не надавалися. Наданий разом з МД від 15.11.2022 №22UA10U2 від 08.12.2022 №22UA63U7 прайс-лист виробника №165/offer/22 від 12.09.2022 містить інформацію про стандарт сталі «DIN21530», а декларантом зазначено в гр. 31 митних декларацій та листі роз`ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, зазначено «DIN__21544», що унеможливлює ідентифікувати дану партію товару.

Згідно наданого до митного оформлення інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 05.10.2022 № оплата товару має здійснюватися двома частинами: 50 % до виробництва, 50 % до експедиції. При цьому, до митного оформлення наданий один платіжний документ від 19.09.2022 № 525 на суму 343284,89 євро, згідно якого підприємством СРМ TRADING SIA здійснена оплата товару на рахунок виробника LIBERTY OSTRAVA a.s., тобто оплата здійснена до моменту виставлення інвойса-проформи виробником та єдиним платежем. Також укладання специфікації від 14.09.2022 №3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, яким визначена ціна товару «Шахтна опора TH29/L=11m TH29L-56-A» на рівні 1570 євро/тн, також передувало виставленню інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA від 05.10.2022 № . Зазначене стосується проформи-інвойсу на оплату від фірми СРМ Trading SIA від 14.09.2022 № 14/09/2022.

При цьому, платіжний документ від 19.09.2022 № 525 визначений як такий, що стосується замовлення №, яке до митного оформлення не надане.

Таким чином, надані до митного оформлення зазначені документи унеможливлюють ідентифікацію документів як таких, що мають відношення до партії товару, що декларується. Роз`яснень не надано.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Таким чином, на думку відповідача у нього при здійсненні митного контролю Товару, заявленого МД були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Електронним повідомленням від 11.11.2022 №б/н декларантом додатково надіслано: Інвойс від виробника Liberty Ostrava a.s. (Чеська Республіка) від 05.10.2022 № , в якому не зазначено кількісну розбивку (штуки, вага) по типам шахтних опор, що продаються. Також надано прайс-лист виробника, в якому зазначено стандарт «DIN 21530», а декларантом зазначено в гр. 31 митної декларації та листі роз`ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, «DIN 21544», що унеможливлює ідентифікувати дану партію товару. Декларантом також надано платіжний документ виробника №525 від 19.09.2022, в якому зазначено суму валюти 343284, 89 EUR, але в рахунку-проформі за №14/09/2022 від 14.09.2022р., рахункі-фактурі за №СРМ 002155 від 24.10.2022 та митній декларації за №UA110120/2022/005049 від 10.11.2022 зазначена інша сума в валюті, що не дає можливості для перевірки та співставлення даних по митній вартості. Також, в даному платіжному документі виробника зазначено ордер №, який не був наданий до митного оформлення та не вказаний в митній декларації.

Також декларантом 15.11.2022 надіслана електронна копія митної декларації країни відправлення та повідомлення б/н про неможливість надання у визначений п. З ст. 53 МКУ термін інших додаткових документів та висловив бажання завершити митне оформлення. Надіслана декларація містить відомості щодо статистичної вартості товару, яка не збігається із даними, наданими у інших документах, наданих до митного оформлення.

Також, декларантом 08.12.2022 надіслано повідомлення б/н про неможливість надання у визначений п. 3 ст. 53 МКУ термін додаткових документів та висловив бажання завершити митне оформлення. Декларантом не надано інших документів та/або документально підтверджених відомостей, згідно сформованого списку у повідомленні митниці, повідомлено про відмову в поданні інших додаткових документів та висловлено прохання завершити митне оформлення.

Інших документів декларантом не надавались.

Отже, під час проведення процедур консультацій декларантом не спростовані розбіжності та відсутність даних.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування Карток відмови відповідач зазначає, що вони є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, прийнятими у спосіб та в межах повноважень, наданих відповідачу законодавством.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до умов до контракту №2202147 від 04.07.2022, укладеного між «CPM Trading SIA» Латвія - Постачальник та Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» - Покупець, Постачальник зобов`язується передати у Власність Покупцю шахтні опори, надалі - Товар, повне найменування якого, марка, термін поставки вказується в Специфікації - Додатку до Контракту, які є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Контрактом. Виробником Товару є: LIBERTY OSTRAVA (Чехія).

Відповідно до Додатку №3 - 2202883 Специфікації від 14.09.2022 до контракту №2202147 від 04.07.2022 Постачальник на умовах цієї специфікації поставляє:

1. Шахтна опора ТН16,5 / L=12,2m TH16L-21-А (Технічні вимоги: ТН 16,5, Стандарт сталі: DIN 21530-3:2003, Знак сталі: 31Мп4, Стандартний технічний стан: Норма розміру: КН 425640:2010) у кількості 72 т за ціною 1570 євро за тону без ПДВ, загальною вартістю 113040,00 євро без ПДВ;

2. Шахтна опора ТН29 /L=11м TH29L-56-А (Технічні вимоги: ТН 29, Стандарт сталі: DIN 21530-3:2003, Знак сталі: 31Мп4, Стандартний технічний стан: Норма розміру: КН 425640:2010) у кількості 570 тон за ціною 1570 евро за тону без ПДВ, загальною вартістю 894900,00 євро без ПДВ;

Загальна кількість за специфікацією 642 тони вартістю 1 007 940,00 євро.

Відповідно до п. 2 та п. 3 Додатку №3 - 2202883 Специфікації від 14.09.2022 до контракту №2202147 від 04.07.2022, Покупець здійснює 100% передплату за Товар протягом 7 календарних днів з моменту надання копії рахунку. Постачальник зобов`язується поставити Товар від 3-х тижнів до 60 календарних днів з моменту попередньої оплати.

10.11.2022 з метою митного оформлення товару Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» до митного посту «Нікополь» Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію (ЕМД) №22UA49U0, за якою було задекларовано товар «Кріплення для шахт: Шахтна опора ТН29/L=11м TH29L-56-А - 216 шт. DIN 21530- 3:2003 є собою металеву конструкцію з чорного металу марки сталі 31Mn4 (DIN 21544) яка встановлюється один раз та залишається в цьому незмінному положенні у гірничих виробітках.».

15.11.2022 з метою митного оформлення товару Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» до митного посту «Нікополь» Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію (ЕМД) №22UA10U2, за якою було задекларовано товар «Кріплення для шахт: Шахтна опора ТН29/L=11м TH29L-56-А - 216 шт. DIN 21530- 3:2003 є собою металеву конструкцію з чорного металу марки сталі 31Mn4 (DIN 21544) яка встановлюється один раз та залишається в цьому незмінному положенні у гірничих виробітках.».

08.12.2022 з метою митного оформлення товару Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» до митного посту «Нікополь» Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію (ЕМД) №22UA63U7, за якою було задекларовано товар «Кріплення для шахт: Шахтна опора ТН29/L=11м TH29L-56-А - 1354 шт. Шахтна опора ТН1 6,5/L=12,2м TH16L-21-А - 353 шт. DIN 21530-3:2003 Являє собою металеву конструкцію з чорного металу марки сталі 31Mn4 (DIN 21544) яка встановлюється один раз та залишається в цьому незмінному положенні у гірничих виробітках.».

Вказані Товари поставлялися на підставі зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 №2202147, укладеного між Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» та компанією «CPM Trading SIA» (Латвія), на умовах поставки СРТ, UA Ізов.

Митна вартість товарів за вищевказаними ЕМД була визначена за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме на рівні - 1,57 євро/кг.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення Акціонерним товариством «Нікопольський завод Феросплавів» разом з МД від 10.11.2022 №22UA49U0; від 15.11.2022 №22UA10U2; від 08.12.2022 №22UA63U7 надано такі документи:

(код 0003) Сертифікати якості № від 19.10.2022;

- (код 0271) Пакувальний лист №002155 від 24.10.2022; №002200 від 28.10.2022; №002221 від 17.11.2022; №002222 від 17.11.2022; №002223 від 17.11.2022; №002224 від 17.11.2022; №002225 від 17.11.2022; №002226 від 17.11.2022; №002228 від 17.11.2022; №002229 від 17.11.2022;

- (код 0325) Рахунок-проформа №14/09/2022 від 14.09.2022; № від 05.10.2022; (код 0380) Рахунок-фактура (інвойс) №СРМ 002155 від 24.10.2022; №CPM 002200 від 28.10.2022; №CPM 002221 від 17.11.2022; №СРМ 002222 від 17.11.2022; №CPM 002223 від 17.11.2022; №CPM 002224 від 17.11.2022; №CPM 002225 від 17.11.2022; №CPM 002226 від 17.11.2022; №CPM 002228 від 21.11.2022; №CPM 002229 від 22.11.2022; інвойси від виробника № від 15.09.2022; № від 05.10.2022;

- (код 0722) Накладна УМВС №45095 від 24.10.2022; №45486 від 28.10.2022; №46954 від 17.11.2022; №47015 18.11.2022; №47086 від 19.11.2022; №47087 від 19.11.2022; №47088 від 19.11.2022; №47089 19.11.2022; №47144 від 21.11.2022; №47172 від 22.11.2022;

- (код 0862) Декларація про походження товару №CPM 002155 від 24.10.2022; №CPM 002200 від 28.10.2022; №CPM 002221 від 17.11.2022; №CPM 002222 від 17.11.2022; №CPM 002223 від 17.11.2022; №CPM 002224 від 17.11.2022; №CPM 002225 від 17.11.2022; №СРМ 002226 від 17.11.2022; №CPM 002228 від 21 11 2022; №CPM 002229 від 22.11.2022;

- (код 3001) Банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару №2004 від 14.09.2022; №2008 від 04.10.2022; №525 від 19.09.2022; №543 від 05.10.2022;

- (код 3014) Прайс-лист №165/offer/22 від 12.09.2022;

- (код 4100) Зовнішньоекономічний договір №2202147 від 04.07.2022;

- (код 4103) Додаток - специфікація №2-2202632 від 01.08.2022; №3-2202883 від 14.09.2022;

- (код 9000) Лист роз?яснення №« 2022.08.19/1 від 19.08.2022;

- (код 9610) Копії митних декларацій країни відправлення №22PL303030E0028714 від 27.10.2022; №22PL303030E0029205 від 20.11.2022; №22PL303030E0029213 від 21.11.2022; №22PL303030E0029221 від 21.11.2022; №22PL303030E0029230 від 21.11.2022; №22PL303030E0029248 від 21.11.2022; №22PL303030E0029256 від 21.11.2022; №22PL303030E0029347 24.11.2022; №22PL303030E0029371 від 24.11.2022.

Під час розгляду поданих до митного контролю документів встановлені наступні розбіжності:

1. До митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ від 14.09.2022 №2004, що підтверджує оплату у розмірі 533800 евро та банківський платіжний документ від 04.10.2022 №2008, що підтверджує оплату у розмірі 474140 евро по контракту від 04.07.2022 №2202147, на загальну суму 1007940 евро. В призначенні платежу платіжного доручення вказано виключно реквізити контракту від 04.07.2022 №2202147. Посилання на рахунок-проформу №14/09/2022 від 14.09.2022 (на суму 1007940,001 евро) відсутнє, до того ж цей рахунок-проформа виписаний практично через два місяці після оплати, що вказує на неможливість його ідентифікації до задекларованих партій товару. Загальна ціна товару, згідно з інвойсами №CPM 002155 від 24.10.2022; №CPM 002200 від 28.10.2022; №CPM 002221 від 17.11.2022; №CPM 002222 від 17.11.2022; №CPM 002223 від 17.11.2022; №CPM 002224 від 17.11.2022; №CPM 002225 від 17.11.2022; №СРМ 002226 від 17.11.2022; №CPM 002228 від 21.11.2022; №CPM 002229 від 22.11.2022 складає 1007398,35 Євро. Відповідно до п. 7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року», платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Враховуючи вищезазначене, надане платіжне доручення неможливо ідентифікувати з оцінюваними партіями товару. У відповідності до вимог статей 54, 58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В додатково наданих інвойсах від виробника № від 15.09.2022; № від 05.10.2022 не зазначено кількісну розбивку по продукції, що продається. Крім зазначеного, інвойси-проформи від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № визначені як такі, що стосуються замовлення №, яке до митного оформлення не надане.

2) До митного оформлення надано проформу-інвойс від 14.09.2022 №14/09/2022, який містить дані про товари, не заявлені у наданій до митного оформлення МД, та інший рівень цін. Роз?яснень не надано. Крім цього, в проформі- інвойсі на оплату від фірми СРМ Trading SIA від 14.09.2022 №1 4/09/2022 зазначено, що товар стосується доповнення №3 до контракту від 04.07.2022 №2202147. Доповнення № 3 до митного оформлення не надано. До того ж, в графі 31 МД від 08.12.2022 №22UA63U7, у специфікації від 14.09.2022 № 3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/1=12,2м TH16L-21-А». Однак, в електронному інвойсі та згідно поданих до митного оформлення документів (інвойси №CPM 002228 та №СРМ 002229 від 21.11.2022) зазначено товар «Шахтна опора TH16/L=12,2m TH16L-21-А». Роз?яснень не надано. У наданому до митного оформлення: прайс-листі виробника товарів LIBERTY OSTRAVA a.s. від 12.09.2022 №165/offer/22, інвойсах-проформах від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/L=12,2m TH16L-21-А». Фактично у наданих до митного оформлення інвойсах №№:CPM 002228 та СРМ 002229 від 21.11.2022 заявлено товар «Шахтна опора ТН16/L=12,2m TH16L-21-А». Таким чином вказані прайс-лист та інвойси-проформи не можуть бути підтвердженням ціни даного товару;

3) у наданих до митного оформлення документах: п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 №2202147, специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2022 №3-2202883, додатковій угоді від 01.08.2022 № 2- 2202632, сертифікаті якості від 19.10.2022 №, зазначений стандарт сталі «DIN21530». в графі 31 МД та у листі підприємства від 19.08.2022 №2022.08.19/1 зазначено «DIN 21544»;

4) згідно п. 3.7 зовнішньоекономічного договору від 04.07.2022 Nє2202147, який надано до митного оформлення, зазначено, що товар повинен супроводжуватися комплектом документів, в тому числі прайс-листами на відвантажений товар. Прайс- лист на даний товар до митного оформлення разом з МД від 10.11.2022 №22UA1 9U0 не надавалися. Наданий разом з МД від 15.11.2022 №22UA10U2; від 08.12.2022 №22UA63U7 прайс -лист виробника №165/offer/22 від 12.09.2022 містить інформацію про стандарт сталі «DIN21530». а декларантом зазначено в гр. 31 митних декларацій та листі роз`ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, зазначено «DIN 21544», що унеможливлює ідентифікувати дану партію товару.

5) згідно наданого до митного оформлення інвойса-проформи на суму 343284,89 эвро від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 05.10.2022 № оплата товару має здійснюватися двома частинами: 50% до виробництва, 50 % до експедиції. При цьому, до митного оформлення наданий один платіжний документ від 19.09.2022 №525 на суму 343284,89 евро, згідно якого підприємством СРМ TRADING SIA здійснена оплата товару на рахунок виробника LIBERTY OSTRAVA as., тобто оплата здійснена до моменту виставлення інвойса-проформи виробником та єдиним платежем. Також укладання специфікації від 14.09.2022 №3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, яким визначена ціна товару «Шахтна опора ТН29/L=11m TH29L-56-А» на рівні 1570 євро/тн, також передувало виставленню інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA від 05.10.2022 №. Це ж стосується також проформи-інвойсу на оплату від фірми CPM Trading SIA від 14.09.2022 №14/09/2022.

Враховуючи викладене та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості, в рамках проведення консультації з метою з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати за наявності такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації копії митних декларацій країни відправлення із зазначенням числових значень щодо митної вартості товарів.

Електронним повідомленням від 11.11.2022 №б/н декларантом за МД від 10.11.2022 №22UA49U0 додатково надіслано: інвойс від виробника Liberty Ostrava a.S. (Чеська Республіка) від 05.10.2022 №, прайс-лист виробника, платіжний документ виробника №525 від 19.09.2022.

За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів, митним органом було також повідомлено, що «інвойс від виробника Liberty Ostrava a.s. (Чеська Республіка) від 05.10.2022 №, в якому не зазначено кількісну розбивку (штуки,вага) по типам шахтних опор, що продаються. Також надано прайс -лист виробника, в якому зазначено стандарт «DIN 21530», а декларантом зазначено в гр. 31 митної декларації та листі роз?ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, - «DIN 21544», що унеможливлюе ідентифікувати дану партію товару. Декларантом також надано платіжний документ виробника №525 від 19.09.2022, в якому зазначено суму валюти 343284, 89 EUR, але в рахунку-проформі за №14/09/2022 від 14.09.2022р., рахункі-фактурі за №CPM 002155 від 24.10.2022 та митній декларації за №UA110120/2022/005049 від 10.11.2022 зазначена інша сума в валюті, що не дає можливості для перевірки та співставлення даних по митній вартості. Також, в даному платіжному документі виробника зазначено ордер №, який не був наданий до митного оформлення та не вказаний в митній декларації.

Електронним повідомленням від 15.11.2022 №б/н декларантом за МД від 15.11.2022 №22UA10U2 додатково надіслано електронну копію митної декларації країни відправлення від 30.10.2022 №22PL303030E0028773 та повідомлення б/н про неможливість надання у визначений п. 3 ст. 53 МКУ термін інших додаткових документів та висловив бажання завершити митне оформлення.

За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів, митним органом було також повідомлено, що «надіслана декларація містить відомості щодо статистичної вартості товару, яка не збігається із даними, наданими у інших документах, наданих до митного оформлення.».

Електронним повідомленням від 08.12.2022 Моб/н декларантом за МД від 08.12.2022 №22UA63U7 надіслано повідомлення б/н про неможливість надання у визначений п. 3 ст. 53 МКУ термін додаткових документів та висловив бажання завершити митне оформлення.

Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності, розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, що стосуються числових значень складових митної вартості товару, а також відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, про що зазначено у ході проведення консультацій шляхом направлення електронних повідомлень митниці, а надані документи не усувають наведені у повідомленні митниці розбіжності, митний орган прийшов до висновку, що заявлений декларантом метод визначення митної вартості товарів не може бути застосованим відповідно до частини б статті 54 та частини 2 статті 58 Кодексу.

Заявлену декларантом митну вартість оцінюваного товару скориговано до рівня митної вартості товарів, митна вартість яких вже визнана митним органом та, оскільки в інформаційних ресурсах митних органів наявна інформація про митне оформлення товару «Кріплення для шахт: Шахтна опора ТН29/L=11m TH29L-56-А - 213 шт Шахтна опора TH21/L=11m TH21L-19-A - 97 шт Шахтна опора TH16/L=12.2m TH16L-21-A -110 шт DIN 21530-3:2003», співставного з оцінюваним, враховуючи країну походження, виробника - LIBERTY OSTRAVA, опис товару, призначення, комерційні умови поставки СРТ Ізов імпортованих АТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» за контрактом №2202147 від 04.07.2022 у наближений до митного оформлення час та випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД №UA110070/2022/006176 від 31.08.2022: «Шахтна опора TH16/L=12.2m TH16L-21-А» на рівні 1835 євро/т; «Шахтна опора ТН29/L=11м TH29L-56-А» на рівні 1825 євро/т = 1,825 євро/кг., то до заявлених товарів за вищевказаними ЕМД. застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, про що прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів від 11.11.2022 р. №UA110120/2022/000007/2, від 15.11.2022 р. №UA110120/2022/000008/2 та від 08.12.2022 р. №UA110120/2022/000009/2.

У зв?язку із коригуванням митної вартості товарів за вищевказаними ЕМД митним органом оформлено Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.11.2022 р. №UA110120/2022/000087, від 15.11.2022 р. №UA110120/2022/000089 та від 08.12.2022 p. №UA110120/2022/000096.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийняті на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, оскільки надані позивачем документи не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, яка зазначена в Деклараціях митної вартості. Суд вважав, що у спірному випадку в митного органу існували об`єктивні сумніви щодо правильно визначення декларантом митної вартості та підтвердження заявленої митної вартості наданими до митного оформлення документами. Такі сумніви обґрунтовані тими розбіжностями, які визначені митним органом в повідомленнях на адресу декларанту. Розбіжності стосуються саме правильності визначення митної вартості товару. Документи, надані позивачем, не усувають тих розбіжностей, які виявлені митним органом, як і не свідчать про відсутність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості товару. Під час проведення процедур консультацій декларантом не спростовані розбіжності та відсутність даних.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з приписами частини 2, 3 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частини 4 статті 52 МК України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 статті 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За частиною 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За приписами частини 5, 6 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як встановлено частиною 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частини 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 МК України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Стаття 57 МК України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту

Згідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів ( ч.1 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно частини 2 - 4 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

За положенням ч.1 2 ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Згідно із приписами ч. 1, 2 ст. 382 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.

Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» №959-XII від 16.04.1991 передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі ГАТТ).

Відповідно до Угоди про застосування статті VII ГАТТ за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року справа №820/2474/16 та у постановах від 31.03.2015 справа №21-127а15 та 02.06.2015 справа №21-498а15 Верховний Суд України, зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічний висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК, наведений Верховним Судом у постановах, зокрема, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 06.05.2020 у справі №140/1713/19, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 26.06.2018 у справі № 814/1996/15, від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16, від 24 грудня 2020 року у справі № 804/562/16, від 20.03.2020 у справі №480/4423/18, від 17.01.2022 у справі №520/2000/19, від 09 вересня 2022 року у справі № 820/2004/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/ 2674/20, від 15 серпня 2024 року у справі № 820/4484/18.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Отже, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем до митної декларації додатково надано підтверджуючи документи, для митного оформлення товару відповідно до частини 2 статті 53 МК, які підтверджували всі складові задекларованої митної вартості товару.

З оскаржуваних рішень коригування митної вартості вбачається, що підставою для їх прийняття стало виявлення розбіжностей в наданих до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів.

Застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості здійснено через відсутність в митного органу інформації, необхідної для застосування інших методів визначення митної вартості. З пояснень відповідача вбачається, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Так, за результатами аналізу наданих до митного оформлення документів, митний орган дійшов висновку про те, що документи, які подані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

1) До митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ від 14.09.2022 №2004, що підтверджує оплату у розмірі 533800 евро та банківський платіжний документ від 04.10.2022 №2008, що підтверджує оплату у розмірі 474140 євро по контракту від 04.07.2022 №2202147, на загальну суму 1007940 євро.

В призначенні платежу платіжного доручення вказано виключно реквізити контракту від 04.07.2022 № 2202147. Посилання на рахунок-проформу №14/09/2022 від 14.09.2022 (на суму 1007940,001Євро) відсутнє, до того ж цей рахунок-проформа виписаний практично через два місяці після оплати, що вказує на неможливість його ідентифікації до задекларованих партій товару.

Загальна ціна товару, згідно з інвойсами №CPM 002155 від 24.10.2022; №CPM 002200 від 28.10.2022; №CPM 002221 від 17.11.2022; №CPM 002222 від 17.11.2022; №CPM 002223 від 17.11.2022; №CPM 002224 від 17.11.2022; №CPM 002225 від 17.11.2022; №CPM 002226 від 17.11.2022; №CPM 002228 від 21.11.2022; №CPM 002229 від 22.11.2022 складає 1007398,35 Євро.

Відповідно до п. 7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року», платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.

Враховуючи вищезазначене, надане платіжне доручення неможливо ідентифікувати з оцінюваними партіями товару. У відповідності до вимог статей 54, 58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, в додатково наданих інвойсах від виробника № від 15.09.2022; № від 05.10.2022 не зазначено кількісну розбивку по продукції, що продається. Крім зазначеного, інвойси-проформи від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № визначені як такі, що стосуються замовлення №, яке до митного оформлення не надане;

2) до митного оформлення надано проформу-інвойс від 14.09.2022 №14/09/2022, який містить дані про товари, не заявлені у наданій до митного оформлення МД, та інший рівень цін. Роз`яснень не надано. Крім цього, в проформіінвойсі на оплату від фірми CPM Trading SIA від 14.09.2022 №14/09/2022 зазначено, що товар стосується доповнення №3 до контракту від 04.07.2022 №2202147. Доповнення № 3 до митного оформлення не надано.

До того ж, в графі 31 МД від 08.12.2022 №22UA63U7, у специфікації від 14.09.2022 № 3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/L=12,2м TH16L-21-A». Однак, в електронному інвойсі та згідно поданих до митного оформлення документів (інвойси №CPM 002228 та №CPM 002229 від 21.11.2022) зазначено товар «Шахтна опора ТН16/L=12,2м TH16L-21-A». Роз`яснень не надано;

У наданому до митного оформлення: прайс-листі виробника товарів LIBERTY OSTRAVA a.s. від 12.09.2022 № 165/offer/22, інвойсах-проформах від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/L=12,2м TH16L-21-A». Фактично у наданих до митного оформлення інвойсах №№CPM 002228 та CPM 002229 від 21.11.2022 заявлено товар «Шахтна опора ТН16/L=12,2м TH16L-21-A». Таким чином вказані прайс-лист та інвойси-проформи не можуть бути підтвердженням ціни даного товару;

3) у наданих до митного оформлення документах: п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 №2202147, специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2022 №3-2202883, додатковій угоді від 01.08.2022 № 2- 2202632, сертифікаті якості від 19.10.2022 №, зазначений стандарт сталі «DIN21530», в графі 31 МД та у листі підприємства від 19.08.2022 №2022.08.19/1 зазначено «DIN 21544»;

4) згідно п. 3.7 зовнішньоекономічного договору від 04.07.2022 №2202147, який надано до митного оформлення, зазначено, що товар повинен супроводжуватися комплектом документів, в тому числі прайс-листами на відвантажений товар. Прайс-лист на даний товар до митного оформлення разом з МД від 10.11.2022 №22UA49U0 не надавалися. Наданий разом з МД від 15.11.2022 №22UA10U2; від 08.12.2022 №22UA63U7 прайс лист виробника №165/offer/22 від 12.09.2022 містить інформацію про стандарт сталі «DIN21530», а декларантом зазначено в гр. 31 митних декларацій та листі роз`ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, зазначено «DIN 21544», що унеможливлює ідентифікувати дану партію товару.

5) згідно наданого до митного оформлення інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 05.10.2022 № оплата товару має здійснюватися двома частинами: 50 % до виробництва, 50 % до експедиції. При цьому, до митного оформлення наданий один платіжний документ від 19.09.2022 № 525 на суму 343284,89 євро, згідно якого підприємством CPM TRADING SIA здійснена оплата товару на рахунок виробника LIBERTY OSTRAVA a.s., тобто оплата здійснена до моменту виставлення інвойса-проформи виробником та єдиним платежем. Також укладання специфікації від 14.09.2022 №3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, яким визначена ціна товару «Шахтна опора ТН29/L=11м TH29L-56-A» на рівні 1570 євро/тн, також передувало виставленню інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA від 05.10.2022 № . Це ж стосується також проформи-інвойсу на оплату від фірми CPM Trading SIA від 14.09.2022 № 14/09/2022.

При цьому, платіжний документ від 19.09.2022 № 525 визначений як такий, що стосується замовлення №, яке до митного оформлення не надане.

При цьому, рішенням митного органу про коригування митної вартості, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, яка ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 31.08.2022, за тим самим контрактом № 2202147 від 04.07.2022, укладеним між тими ж сторонами, однак, за попередньою специфікацією за Додатком 1 до цього контракту.

Проте, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Щодо вказаних розбіжностей, які визначені відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.

Так, щодо посилання митного органу на посилання в платіжних дорученнях у графі «призначення платежу» лише на контракт, посилання на рахунок-проформу відсутнє, що не відповідає п. 7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2, колегія суддів зазначає наступне.

Загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами (далі - уповноважений банк), порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, встановлює Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2008 року №216, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 року за №910/15601 (надалі - Порядок №216).

Пунктом 2.2 Порядку №216 передбачено, що платник заповнює реквізит Призначення платежу платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України.

Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.

Отже, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22 серпня 2019 року справа №810/2784/18, від 25 травня 2021 року справа № 520/10386/2020, від 11 квітня 2022 року справа № 1.380.2019.006980.

З огляду на вказане, посилання митного органу на те, що платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-проформу, інвойс на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару, є помилковим.

Так, загальна суму за платіжними дорученнями відповідає сумі за рахунком-проформи та інвойсами.

Посилання відповідача на те, що рахунок-проформа №14/09/2022 від 14.09.2022 на суму 1007940,001 євро виписаний після оплати, не спростовує факт оплати Товариством за товар, що за вимогами контракту та Додатку № 3 до нього здійснюється попередньо до постачання товару. Також, рахунок-проформа є формально виставленим рахунком з попередньо оголошеною вартістю товару та який не створює обов`язки щодо сплати за ним. Таким чином, попередня оплата за діючим контрактом може проводитись і без наявного рахунку-проформи.

Щодо посилання відповідача на те, що у п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 №2202147, специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2022 №3-2202883, додатковій угоді від 01.08.2022 № 2- 2202632, сертифікаті якості від 19.10.2022 №, зазначений стандарт сталі «DIN21530», в графі 31 МД та у листі підприємства від 19.08.2022 №2022.08.19/1 зазначено «DIN 21544», колегія суддів зазначає, що як вбачається з поданих декларацій подавалися до митного органу, у графі 31 «опис товарів» зазначено DIN 21530-3:2003, який відповідає відомостям про товар, зазначений у Додатку № 3 Специфікації до контракту, проте, дійсно в цій графі зазначена додаткова інформація про стандарт виробу (DIN 21544). Отже, позивачем у графі 31 «опис товарів» зазначено DIN 21530, що відповідало вищезазначений документам, наявність додаткової інформації з значенням відповідності товару і DIN 21544 не є не є однозначною підставою для коригування митної вартості товару.

Також, коносамент, інвойс та пакувальний лист є документами, що відрізняються за формою. Так, у пакувальному листі зазначено повний та детальний перелік товарів, що поставлялися, у інвойсі цей перелік визначено узагальнено, без ідентифікації кожної окремої одиниці товару. У коносаменті взагалі не передбачена класифікація товару та зазначена узагальнена назва всього товару, що поставлявся позивачу.

До митного оформлення товару подано, серед іншого, специфікації, які є невід`ємною частиною зовнішньоекономічного контракту, в якій зазначена інформація про товар та його стандарт, а саме DIN21530.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставина не свідчить про розбіжність у поданих документах та не є однозначною підставою для коригування митної вартості товару.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2023 року справа № 815/2304/16, від 20 грудня 2024 року справа № 815/1611/16.

Щодо посилання відповідача на те, що наданий разом з МД від 15.11.2022 №22UA10U2, від 08.12.2022 №22UA63U7 прайс-лист виробника №165/offer/22 від 12.09.2022 містить інформацію про стандарт сталі «DIN21530», а декларантом зазначено в гр. 31 митних декларацій та листі роз`ясненні №2022.08.19/1 від 19.08.2022, зазначено «DIN 21544», що унеможливлює ідентифікувати дану партію товару, колегія судді також вважає також помилковим з огляду на вищевказані обставини.

З огляду на викладене, посилання відповідача на те, що до митного оформлення надано проформу-інвойс від 14.09.2022 №14/09/2022, який містить дані про товари, не заявлені у наданій до митного оформлення МД, та інший рівень цін, також є помилковим.

Щодо посилання відповідача на те, що в проформа-інвойс на оплату від фірми CPM Trading SIA від 14.09.2022 №14/09/2022 зазначено, що товар стосується доповнення №3 до контракту від 04.07.2022 №2202147, яке до митного оформлення не надано, колегія суддів зазначає, що зазанчене посилання фактично стосується Додатку №3 - 2202883 Специфікації від 14.09.2022 до контракту від 04.07.2022 №2202147.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно наданого до митного оформлення інвойса-проформи на суму 343284,89 євро від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 05.10.2022 № оплата товару має здійснюватися двома частинами, 50 % до виробництва, 50 % до експедиції, проте, до митного оформлення наданий один платіжний документ від 19.09.2022 № 525 на суму 343284,89 євро, тобто, оплата здійснена до моменту виставлення інвойса-проформи виробником та єдиним платежем, колегія суддів зазначає, що зазначене не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару. Вказані обставини стосуються господарських операцій між постачальником та третьою особою, учасником яких не був позивач. Так, проформа-інвойс є попереднім інвойсом, для узгодження ціни, обсягу поставки тощо.

Щодо посилання відповідача на те, що у графі 31 МД від 08.12.2022 №22UA63U7, у специфікації від 14.09.2022 № 3-2202883 до зовнішньоекономічного контракту від 04.07.2022 № 2202147, зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/L=12,2м TH16L-21-A», а в електронному інвойсі та згідно поданих до митного оформлення документів (інвойси №CPM 002228 та №CPM 002229 від 21.11.2022) зазначено товар «Шахтна опора ТН16/L=12,2м TH16L-21-A», колегія суддів зазначає, що вказане свідчить про помилку (описку) у заповненні назви номенклатури, що підтверджується її наявністю лише у 2 документах та наданими до митного оформлення документами, зокрема: прайс-листі виробника товарів LIBERTY OSTRAVA a.s. від 12.09.2022 № 165/offer/22, інвойсах-проформах від виробника LIBERTY OSTRAVA a.s. від 15.09.2022 № та від 05.10.2022 № де зазначено товар «Шахтна опора ТН16,5/L=12,2м TH16L-21-A».

Так, суд зауважує, що наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей тощо) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися, як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для автоматичного висновку про недостовірність усієї інформації, що ними відображена, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару. При цьому суди врахували, що за змістом контракту та інвойсу, які в силу положень частини другої статті 53 МК України є основними документами, що підтверджують митну вартість товару, визначено однакові умови поставки, а відповідачем, своєю чергою, не доведено, що виявлені ним недоліки змісту пакувальних листів вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 520/11059/2020.

Згідно встановлених обставин справи оплата за товар проведена в повному обсязі, що не заперечувалось і контролюючим органом. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості (невідповідність строків оплати тощо) не є тими розбіжностями (суперечностями) не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 29.07.2020 у справі №420/1709/19, від 27 лютого 2025 року у справі № 300/784/24.

При цьому, колегія суддів зазначає, що фактично відповідач в оскаржуваних рішеннях не вказував на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; не вказано які саме додаткові документи витребовувались у декларанта для підтвердження митної вартості та які документи не було надано.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постановах від 12.03.2019 у справі 826/2313/16, від 13.06.2019 у справі 820/6315/15, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 Митного кодексу України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретні документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні числові дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, жоден з пред`явлених позивачем документів не містить розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або ознак підробки документів, що б могли надати митному органу підстави висновку про невірне визначення позивачем митної вартості. У жодному з документів, що подав позивач, не було розбіжностей щодо показника вартості товару.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року по справі №826/16046/16.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що декларантом під час проходження процедури митного оформлення товарів надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим статтею 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Таким чинному, зважаючи на встановлені на підставі оцінки доказів, яка відповідає нормам статті 90 КАС, обставини у справі щодо переліку та змісту документів, які позивач надав для митного оформлення, висновок суду першої інстанцій, що подані декларантом позивача разом з митними деклараціями документи були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості за основним методом (за ціною контракту), а наведена в них інформація щодо митної вартості та її складових не містила розбіжностей і в сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої інформації про ціну товару та інші складові митної вартості, відповідає обставинам у справі.

Водночас, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що позивачем під час митного оформлення було надано всі документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору, та необґрунтованість висновку митного органу щодо наявності розбіжностей в поданих документах.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд вважає, що відповідачем не доведена законність та правомірність прийняття спірних рішень.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, прийнято без врахування висновків Верховного суду та не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому його постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене та перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає такі суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, з вищевикладених мотивів, а апеляційна скарга підлягає задоволенню

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені згідно статті 139 КАС України, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню, що стягується за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 11.11.2022 №UА110120/2022/000007/2, від 15.11.2022 №UА110120/2022/000008/2 та від 08.12.2022 №UА110120/2022/000009/2.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.11.2022 №UА110120/2022/000087, від 15.11.2022 №UА110120/2022/000089 та від 08.12.2022 р. №UА110120/2022/000096.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 119 959,51 грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров