Справа № 240/23278/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/23278/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шувалова Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

13 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №17 від 04.05.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.10.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні "Азот" з 31.05.1994 по 31.12.1997 та до загального страхового стажу періоди навчання в професійно-технічному училищі №101 з 01.09.1991 по 19.06.1992; в професійно-технічному училищі №1 м. Сєвєродонецька з 01.09.1993 по 27.05.1994, та призначити пенсію за віком на підставі п. 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після досягнення нею пенсійного віку вона звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою від 28.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 04.11.2024 № 17, яким відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу за Списком № 1. Позивачка наполягала, що має право на пенсію відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважаючи рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачка 28.10.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після реєстрації заяви позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Управлінням за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивачки та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 04.11.2024 № 17 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначає, що документального підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями позивачкою не надано. Відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637. До стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 не зараховано періоди роботи: з 31.05.1994 по 31.12.1997. Згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування спеціальний трудовий стаж відсутній. До страхового стажу не зараховано: - періоди навчання відповідно до дипломів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з 01.09.1991 по 19.06.1992, з 01.09.1993 по 27.05.1994, оскільки в даних документах зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 « ОСОБА_3 »; - період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в даному документі відсутня відмітка про отримання паспорту. Підтверджений належними документами, страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком № 1 відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 35 років 02 місяці 02 дні, у тому числі, стаж з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, підтверджений в порядку визначеному законодавством становить 05 років 08 місяців 15 днів. Враховуючи вищевикладене, ГУ ПФУ в Житомирській області 04.11.2024 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначає, що вимога позивачки призначити їй пенсію є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , 28.10.2024 звернулась до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 1.

Пенсійним фондом України, за принципом екстериторіальності, було визначено структурний підрозділ - ГУ ПФУ в Житомирській області для опрацювання заяви позивачки.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 04.11.2024 №17 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та з відсутністю письмового повідомлення заявниці про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

У вказаному вище рішення зазначено, що страховий стаж позивачки становить 30 років 02 місяці2 02 дні, страховий стаж з урахуванням додаткових років за список №1 становить 35 років 02 місяці 02 дні. До страхового стажу не зараховано періоди навчання відповідно до дипломів: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з 01.09.1991 по 19.06.1992, з 01.09.1993 по 27.05.1994, оскільки в даних документах зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 « ОСОБА_3 ». За доданими документами до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в даному документі відсутня відмітка про отримання паспорту, у разі відсутності відмітки зазначити в заяві інформацію про здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку або надати паспорт дитини. Пільговий стаж становить 05 років 08 місяців 15 днів. Відповідно до додатку №5 Порядку №637 довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутня. Пільговий стаж зараховано згідно реєстру застрахованих осіб. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. Інші документи передбачені пунктом 8, пунктом 11, пунктом 26 Порядку №637 відсутні.

Як убачається з диплому серії НОМЕР_6 від 19.06.1992 та диплому серії НОМЕР_2 від 27.05.1994 вони видані на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.08.1995 дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_3 .

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_7 позивачка у спірні періоди:

- з 01.09.1991 по 19.06.1992 навчалась в СПТУ № 101;

- з 01.09.1993 по 27.05.1994 навчалась в СПТУ № 1;

- 31.05.1994 прийнята апаратником підготовки сировини та відпустки готової продукції та напівфабрикатів у цеху ректифікації та метанолу по 4 розряду на Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні "Азот" (наказ ОК 40 к від 03.06.1994);

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, підстава: наказ № 437 від 04.07.1994 (наказ № 124 від 31.10.1994);

- 26.04.1995 переведена апаратником піролізу цеху ацетилену по 4 розряду (наказ № ОК 33 к від 28.04.1995);

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, підстава: наказ № 437 від 04.07.1994;

- Сєвєродонецьке виробниче об`єднання "Азот" 18.10.1994 перейменоване в Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот";

- 01.07.1998 переведена апаратником піролізу цеху ацетилену виробництва «Оргсінтез»;

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, підстава: наказ № 504 від 29.06.1998.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (далі - Постанова 1173) та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

З трудової книжки позивачки встановлено, що на Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні "Азот" проводилась атестація робочих місць та затверджено перелік робочих місць, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд звертає увагу відповідача, що пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка.

Відповідно до пункту 10 Порядку 383 трудова книжка позивачки має належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, що визначає право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, з форми РС-право встановлено, що період роботи позивачки на тій же посаді на Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні "Азот" з 01.01.1998 до звільнення її з роботи (15.09.2002) відповідачем зараховано до пільгового стажу за Списком № 1.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивачки на Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні "Азот" з 31.05.1994 по 31.12.1997 до Списку № 1. Враховуючи викладене, період роботи позивачки з 31.05.1994 по 31.12.1997 має бути зарахований ГУ ПФУ в Житомирській області до пільгового стажу за Списком № 1.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині позовних вимог про зарахування до страхового стажу позивачки періоду навчання в професійно-технічному училищі №101 з 01.09.1991 по 19.06.1992 та в професійно-технічному училищі №1 м. Сєвєродонецька з 01.09.1993 по 27.05.1994, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом «д» статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У пункті 8 Порядку №637 зазначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Підставою для незарахування позивачці періоду навчання стало те, що в дипломах зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 « ОСОБА_3 ».

У цьому контексті суд зазначає, що відповідач не оспорює приналежність диплому позивачці чи його дійсність, а лише вказує про невідповідність у свідоцтві про одруження, наданому на підтвердження зміни прізвища позивачкою після шлюбу, прізвищу, вказаному у паспорті.

На переконання суду, надані документи позивачкою у своїй сукупності у повному обсязі підтверджують факт навчання протягом 01.09.1991 - 19.06.1992 та 01.09.1993 - 27.05.1994, відповідно, відповідач безпідставно не врахував спірний період навчання позивачки до її трудового стажу.

У зв`язку з чим, вказаний період навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині позовних вимог щодо ненадання позивачкою особистого повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, суд зазначає таке.

Згідно з приписами пункту 14-4 розділу 15 Прикінцевих положень Закону № 1058 громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Відповідно до пункту 1.8 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія.

Згідно з пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Водночас, доказів повідомлення відповідачем позивачку у визначений Порядком №22-1 спосіб про необхідність подання додаткових документів, в тому числі особистого повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації матеріали справи не містять.

Таким чином доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 04.11.2024 № 17.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині позовних вимог про щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п.1.1 розділу І Порядку №22-1, серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з п. 4.10. Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду. Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/ фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що слід зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.10.2024, з урахуванням висновків суду.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в відмовленій частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.