Справа № 305/402/25
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/402/25
Провадження по справі 2-а/305/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

за участі: секретаря судового засідання Вербещука В.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Савуляка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Країло Микола Вікторович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

06.02.2025, Адвокат Країло Микола Вікторович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд через систему "Електронний суд" із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №2399 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було прийнято Постанову №2399 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно даної постанови встановлено, що 13 січня 2025 року, близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що останній не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно повістки надісланої засобами поштового зв`язку №658, яка була йому надіслана та станом на 10 годину 00 хвилин 13.01.2025, не повернута ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором поштового зв`язку, про те, з трекінгу поштових відправлень Укрпошта, вбачається, що поштове відправлення №658 в процесі повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.2024 у зв`язку зі закінченням встановленого терміну зберігання відправлення. Також у даній оскаржуваній постанові вказано, що Електронний кабінет військовозобов`язаного у ОСОБА_1 відстутній, про що він повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, у вищевказаній постанові №2399 від 13.01.2025 зафіксовано, що своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка визначає, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Згідно вищевказаної оскаржуваної даної постанови №2399 від 13.01.2025 року до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вважають, що Постанова №2399 по справі про адміністративі правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП винесена відносно ОСОБА_1 прийнята з істотним порушенням норм чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, постановлена з порушенням норм процесуального права, винесена без дотримання вимог КУпАП та в порушеннях вимог інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальї підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом №3 Міністерства оборони України від 01.01.2024 який зареєстрований 05 січня 2024 року в МЮУ за №36/41381 далі Інструкції, тому підлягає скасуванню з наступних підстав. В Постанові №2399 від 13.01.2025 року відсутня інформація, який саме обов`язок порушив позивач з огляду на те, що частина 1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає ряд обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. У той же час, у постанові не вказано, який саме пункт вищевказаної статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було порушено позивачем. З цих підстав пред`явлене позивачу обвинувачення, вважають, некоректним. Також зазначають, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що його було повідомлено в установленому законом порядку про дату, час та місце явки у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно про розгляд відносно позивача справи, що суперечить ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, зі змісту Протоколу №2399 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 13.01.2025, винесеного відносно позивача вбачається лише формальне ознайомлення позивача з його правами та повідомлення про дату час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративі правопорушення. Так, аналізуючи даний Протокол, то такий не містить дати та підпису позивача про те, що останнього ознайомлено з його правами та обов`язками, що підтверджується відсутністю підпису у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» в даному Протоколі №2399, а також відсутня інформація про те, що останій погоджується про розгляд справи без його участі. Разом із тим оскаржувана постанова не містить даних, що позивач скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення у сфері законодавства про оборону, чи мобілізаційну підготовку протягом року, вчинене повторно або вчинене в особливий період. З постанови вбачається, що раніше позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно до повістки надісланої засобами поштового зв`язку №658, яка була йому надіслана. Проте, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомості, коли саме позивач згідно до повістки про виклик повинен був з`явитись у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а лише фіксується інформація про те, що на момент добровільного прибуття позивача 13 січня 2025 року для уточнення даних та проходження ВЛК - до цього часу такий не з`явився. Повістка про виклик надіслана засобами поштового зв`язку №658, яка була йому надіслана та станом 10:00 годину 13.01.2025, не повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором поштового зв`язку, про те, з трекінгу поштових відправлень Укрпошти, вбачається, що поштове відправлення №658 в процесі повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.2024 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання відправлення. З огляду, на вищевказане зазначають, що позивач таку повістку не отримував, як наслідок не знав та не міг знати про необхідність його явки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також звертають увагу суду, що у протоколі №2399 від 13.01.2025, у графі - пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано: «Повісток поштою не отримував, даних військового обліку не змінював». Водночас, зауважують, що 13 січня 2025 року, позивач, добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб отримати направлення для проходження ВЛК, маючи статус обмежено придатного. Беручи до уваги вищевказане, вважаємо, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» огляду на те, що останній повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не отримував, тобто з порушенням вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, а відтак відповідачем не надано достатності доказів, які б надавали можливість стверджувати поза розумним сумнівом, про наявність у ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. На підставі наведеного просили визнати протиправною та скасувати Постанову 2399 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП-закрити.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 17.02.2025 було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про їх право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у ст.44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та не зловживати процесуальними правами (ч.2 ст.45 КАС України).

Відповідно до ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не надав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні 12.03.2025, пояснив, що не отримував повідомлення Укрпошти про те, що на його ім`я у відділенні знаходиться повістка від ТЦК та СП та не отримав через це повістку. Як наслідок не знав та не міг знати про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає постанову про притягнення його до відповідальності протиправною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні 12.03.2025, пояснив, що ОСОБА_1 , був повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином. Позивач не надав доказів поважності причини неявки саме 02.12.2024, факт того, що ОСОБА_1 , з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13.01.2025, жодним чином не скасовує його вини у вчиненому правопорушенні, отже вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою №2399 від 13.05.2025, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2025 року за №2399, старшим солдатом адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно повістки надісланої засобами поштового зв`язку №658, яка була йому надіслана та станом на 10 годину 00 хвилин 13.01.2025, не повернута ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором поштового зв`язку, про те, з трекінгу поштових відправлень Укрпошта, вбачається, що поштове відправлення №658 в процесі повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.2024 у зв`язку зі закінченням встановленого терміну зберігання відправлення. Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчиненого в особливий період, та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

З постанови вбачається, що 13 січня 2025 року, близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що останній не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно повістки надісланої засобами поштового зв`язку №658, яка була йому надіслана та станом на 10 годину 00 хвилин 13.01.2025, не повернута ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором поштового зв`язку, про те, з трекінгу поштових відправлень Укрпошта, вбачається, що поштове відправлення №658 в процесі повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.2024 у зв`язку зі закінченням встановленого терміну зберігання відправлення. Також у даній оскаржуваній постанові вказано, що Електронний кабінет військовозобов`язаного у ОСОБА_1 відстутній, про що він повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вищевказаній постанові №2399 від 13.01.2025 зафіксовано, що своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка визначає, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Водночас, в оскаржуваній постанові №2399 від 13.01.2025, не вказано, який саме пункт ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було порушено позивачем.

Щодо протоколу №2399 від 13.01.2025 винесеного відносно позивача, то такий не містить дати та підпису позивача, про те, що останнього ознайомлено з його правами та обов`язками, що підтверджується відсутністю підпису у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» в даному протоколі.

З постанови вбачається, що раніше позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно до повістки, яка була йому надіслана. Однак, у матеріалах справи відсутні відомості коли саме позивач (згідно до повістки про виклик) повинен був з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Поряд з цим, у постанові вказано, що повістка про виклик надіслана засобами поштового зв`язку за №658 та станом 10 годину 00 хвилин, 13.01.2025, не повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором поштового зв`язку, з трекінгу поштових відправлень Укрпошти, вбачається, що поштове відправлення №658 в процесі повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.2024 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання відправлення.

Однак, постанова не містить даних про те, що ОСОБА_1 , була вручена повістка.

Так, у протоколі №2399 від 13.01.2025 у графі - пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано: «Повісток поштою не отримував, даних військового обліку не змінював».

Таким чином, вбачається, що позивач таку повістку не отримував, як наслідок не знав та не міг знати про необхідність його явки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, позивач, добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб отримати направлення для проходження ВЛК, маючи статус обмежено придатного, саме 13.01.2025, тобто в день винесення оскаржуваної постанови.

Згідно п.2 прикінцевих та перехідних положень закону № 3621-IX установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби а саме до 4 лютого 2025 року, підлягають повторному медичному огляду з метою визначення ступеню придатності військової служби.

Вказане свідчить, що позивач жодної норми Закону України «Про оборону України», чи Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» або інших законів чи підзаконних актів у вказаних сферах не порушив.

Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України № 26/2025від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушення якого інкриміновано позивачу передбачає обов`язок громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, визначається, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, (абз.2 п.1 Порядку).

Згідно пунктів 20, 21 Порядку з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 27 підпункту 1 Порядку, серед іншого передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного ; державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Згідно п.28 Порядку визначено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

У п.41 Порядку зазначено, що резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку) особи вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки).

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення позивачем вимог ч.1 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з огляду на те, що останній повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 , 17000 гривень штрафу є протиправною, тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Постанову про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП належить скасувати і закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 статті 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 19, 77, 159-163, 241-247, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Країло Микола Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову №2390 від 13.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження усправі пропритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1КУпАП - закрити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: М.О. Марусяк