Справа № 420/21282/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/21282/24

Суддя першої інстанції: Потоцька Н.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 12.09.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2023р. №№2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 290436,75грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 402507грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на суму 261629,55грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на суму 23932,35грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 26567,47грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що майновий комплекс загальною площею 8944,6кв.м., картопляне сховище, загальною площею 818,2кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , ним були передані 17.01.2018 року та 19.02.2018 року у власність підприємству споживчої кооперації «Райкоопзаготпром Саратської споживчої спілки», а тому визначення податковим органом спірними податковими повідомленнями-рішеннями податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2022 роки є протиправними та підлягають скасуванню з підстав переходу права власності до іншої особи, що є підставою для припинення нарахування податкових зобов`язань зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року позов задоволено з підстав того, позивач не є власником спірного майнового комплексу, у зв`язку з чим, в розумінні ст.266 ПК України, останній не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що ДПС в Одеській області в автоматичному режимі сформовано Шабанову В.Л. спірні податкові повідомлення-рішення щодо сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за об`єкти нерухомого майна, оскільки вони належать позивачу на праві власності згідно даних ІКС ДПС та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2007 по 2018 роки був власником майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: майнового комплексу, загальною площею 8944,6кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245) та картопляного сховища, загальною площею 818,2кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245).

Так, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що власником комплексу житлової нерухомості загальною площею 8944,6кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.02.2018 є підприємство споживчої кооперації «Райкоопзаготпром Саратської райспоживспілки»; власником нежитлової будівлі, картопляне сховище загальною площею 818,2кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.01.2018 є Підприємство споживчої кооперації «Райкоопзаготпром Саратської райспоживспілки».

Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податкові зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичною особою, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», а саме від 29.05.2023р. №№2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 290436,75грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 402507грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на суму 261629,55грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на суму 23932,35грн.; 2-1521-UА0058077 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік на суму 26567,47грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) №2755-VI 02.12.2010 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст.10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком.

Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень (п.12.3 ст.12 ПК України).

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначені статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень (пп.12.3.1, 12.3.2, 12.3.3 п.12.2 ст.12 ПК України).

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено ст.266 ПК України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За положеннями пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Нормами підпункту 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Порядок обчислення суми податку встановлений п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до п.п. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПК України, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення відповідачем спірних повідомлень-рішень від 29.05.2023 року стали відомості з інформаційних баз даних ГУ ДПС відносно належності позивачу на праві власності об`єктів нерухомого майна - майнового комплексу загальною площею 8944,6кв.м. та картопляного сховища загальною площею 818,2кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка №385014260 від 01.07.2024 року), вищезазначене майно (майновий комплекс та картопляне сховище) було передано позивачем у власність Підприємству споживчої кооперації «Райкоопзаготпром Саратської райспоживспілки» 19.02.2018 року та 17.01.2018 року відповідно.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 у період з 2020 по 2022 роки не є власником зазначених об`єктів нерухомого майна щодо яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, тому позивач не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим прийняті ГУ ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення від 29.05.2023 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони жодним чином не спростовують факту переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, щодо яких винесенні оскаржувані податкові повідомлення-рішення, від позивача до Підприємства споживчої кооперації «Райкоопзаготпром Саратської райспоживспілки» та зводяться лише до незгоди з судовим рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого ч. 2 ст. 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно та розсудливо), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв