Справа № 600/1003/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

14 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1003/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Спільного підприємства "Кіцманського комбінату хлібопродуктів", про забезпечення позову у справі за позовом Спільного підприємства "Кіцманський комбінат хлібопродуктів" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Спільне підприємство "Кіцманський комбінат хлібопродуктів" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю"№0-2413 від 21.02.2025 року, яка прийнята Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №39/25 від 21.02.2025р. про опис майна у податкову заставу;

- здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Разом з тим, представником позивача подано до суду заяву, про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії податкової вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 21.02.2025 року форми "Ю"№0-2413 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/1003/25-а;

- зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 21.02.2025 №39/25 про опис майна Спільного Підприємства «Кіцманський комбінат хлібопродуктів» у податкову заставу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/1003/25-а;

- заборонити Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області вчиняти дії з виконання рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 21.02.2025 року №39/25 про опис Спільного Підприємства «Кіцманський комбінат хлібопродуктів» у податкову заставу до набрання законної сили рішенням суду у справі №600/1003/25-а;

- заборонити Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу Спільного Підприємства «Кіцманський комбінат хлібопродуктів» (стягнення коштів, опис та продаж майна, що перебуває у податковій заставі тощо), визначеного у податковій вимозі Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 21.02.2025року форми"Ю"№0-2413 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/1003/25-а.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що спірною податковою вимогою позивачеві визначено до сплати податковий борг у розмірі 2 773 925,23 грн., пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства.

На підставі Рішення від 21.02.2025 року №39/25, яке прийнято ГУ ДПС у Чернівецькій області, здійснено опис майна платника податків у податкову заставу.

Звертав увагу суду на те, що у оскаржуваній податковій вимозі податковий борг у розмірі 2 773 925,23 грн. визначено ГУ ДПС у Чернівецькій області податковим повідомленням-рішенням від 30.01.2024р №00000/3290/Ж10/24-13-07-08, яке було оскаржено СП «Кіцманський комбінат хлібопродуктів» в адміністративному порядку, про що було повідомлено ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Наголошував на тому, що на момент прийняття спірних рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №39/25 про опис майна у податкову заставу від 21.02.2025р. та податкової вимоги форми Ю від 21.02.2025 року №0-2413 грошове зобов`язання, нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення "С" № 00000/3290/Ж10/24-13-07-08 від 30.01.2024р., не набуло статусу узгодженого, оскільки станом на дату їх прийняття - 21.02.2025 позивачем розпочато процедуру адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення - рішення у ДПС України, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, станом на 17.02.2025 року ГУ ДПС у Чернівецькій області було повідомлено про процедуру адміністративного оскарження, однак 21.02.2025 року ГУ ДПС у Чернівецькій області неправомірно прийнято Рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №39/25 про опис майна у податкову заставу від 21.02.2025р. та винесено неправомірно податкову вимогу форми "Ю" від 21.02.2025 року №0-2413 - по неузгодженому грошовому зобов`язанню, нарахованому на підставі податкового повідомлення - рішення "С" № 00000/3290/Ж10/24-13-07-08 від 30.01.2024 р., яке перебуває на стадії адміністративного оскарження та є НЕУЗГОДЖЕНИМ станом на 21.02.2025р.

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про наявність очевидних ознак протиправності спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1-3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Аналізуючи наведені представником позивача обґрунтування заяви про забезпечення позову та матеріали справи вбачається, що в даному випадку відсутній факт винятковості, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та її розгляд у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеними вище нормами процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Варто наголосити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.89, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що доводи зазначені в заяві про забезпечення адміністративного позову не є однозначними, переконливими для цілей забезпечення адміністративного позову та підлягають встановленню під час судового розгляду справи.

Перевіривши зазначені позивачем в заяві про забезпечення позову доводи, на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки без розгляду справи по суті з встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи неможливо в даному випадку забезпечити позов.

Суд вважає за необхідне зазначити і те, що застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей (обставин) та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем. Окрім цього, під час розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на становище заявника чи можливість виконання рішення суду.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, оцінивши доводи представника позивача, які викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо забезпечення судом даного позову. Позивачем не наведено переконливих доводів (обґрунтованих припущень), які б могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які він просить, може істотно ускладнити чи вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Спільного підприємства "Кіцманського комбінату хлібопродуктів", про забезпечення позову - відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк