Справа № 520/1367/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 р. Справа № 520/1367/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шляхова О.М.) від 03.02.2025 року по справі № 520/1367/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області , Міністерства соціальної політики України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 позов задоволено. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та ін. проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01.2013 на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі № 2002/2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із 01 травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на суму 37787 грн.79 коп. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міні стрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 набрало законної сили 13.05.2019, що підтверджується даними програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)".

31.12.2024 позивачем до Харківського окружного адміністративного суду подано заяву в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій він просить суд:

- визнати Міністерства соціальної політики України та Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області щодо невиконання, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 520/1367/19, що набрало законної сили 13 травня того ж року, яким зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити позивачу за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та ін. проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01.2013 на виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі № 2002/2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із 01 травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на суму 37787 грн.79 коп. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянами втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі № 520/1367/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, та задовольнити заяву в порядку ст. 383 КАС України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що систематична протиправна бездіяльність Міністерства соціальної політики України та Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області становить втручання у право на мирне володіння майном. Висновки суду про те, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення визначений Законом України "Про виконавче провадження" спростовуються висновками викладеними в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року, якою закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області та Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії. В цій ухвалі суд вказав, що відповідно до вимог ст. 383 КАС України позивач, на користь якого ухвалено рішення має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Наполягав, що висновки суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі, є передчасними, не достатньо обґрунтованими та такими, що повністю нівелюють суть судового контролю, оскільки звертаючись до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 383 КАС України заявник наводив доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.

Міністерство соціальної політики України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. В обгрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до пп. 3 п. 5 Положення про Мінсоцполітики, затв. Постановою КМУ від 17.06.2015 № 423, з метою організації своєї діяльності, контролює діяльність відповідних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій з питан, що належать до компетенції Мінсоцполітики. Мінсоцполітики листом від 29.02.2024 № 73/0/3-24 зверталося до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про надання інформації щодо черговості виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11. Вказує, що всі необхідні заявки щодо виділення коштів Управлінням надавались у визначені терміни до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації для забезпечення виконання рішень судів відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку № 902. Тому вважає, що відсутні протиправні дії Мінсоцполітики щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 задоволено позов ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та ін. проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01.2013 на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі № 2002/2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із 01 травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на суму 37787 грн. 79 коп. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міні стрів України від 21 лютого 2001 року № 159. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 набрало законної сили 13.05.2019.

17.05.2019 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 520/1367/19.

30.05.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Нікулою В.Ю. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 520/1367/19.

18.12.2024 позивач подав запити на отриманні інформації до Міністра соціальної політики України та Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області.

Листом Міністра соціальної політики України № 414/0/3-24 повідомлено, що згідно з рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 та від 09.10.2018 у справі № 2040/6198/18 постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11 боржником є лише Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області.

Листом Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області від 24.12.2024 № 03-15/1815 не надано відповіді щодо строків виплати суми заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 № 520/1367/19.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 протиправною, позивач звернувся із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів, що вчинення державним виконавцем виконавчих дій на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 не призвели до виконання відповідачем судового рішення, тобто, відсутні докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будьяких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільноправових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З наведених вище норм вбачається, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 383 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Так, стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі, що порушує права та законні інтереси позивача.

Колегією суддів встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19, набрало законної сили 13.05.2019.

По виконавчому листу № 520/1367/19 відкрито виконавче провадження.

Колегія суддів зауважує, що норми статті 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Позивач, обґрунтовуючи свою заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, протиправністю бездіяльності відповідачів при виконанні рішення суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19, стверджує, що рішення не виконується вже понад 5 років, інформації про строки виконання рішення відповідачами також не надано.

Водночас, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції взагалі не було надано оцінки обставинам справи, не встановлено причини невиконання відповідачами рішення, не надано оцінки обставинам викладеним у листах, які надані відповідачами.

Водночас висновок суду про те, що вчинення державним виконавцем виконавчих дій на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 не призвели до виконання відповідачем судового рішення, тобто, відсутні докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на те, що судом взагалі не перевірялись та не досліджувались дії які вчиняв державний виконавець під час виконання виконавчого листа № 520/1367/19, та, відповідно, обставини наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви, поданої у порядку ст. 383 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідачів в порядку ст. 383 КАС України, заявник наводив аргументи та доводи, які вказують на не виконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, однак останнім не надано судом будь-якої оцінки.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що застосування інституту судового контролю є правом, а не обов`язком суду, однак задля того, щоб відмовити в його встановленні, суд має перевірити належним чином доводи заявника, викладені у відповідній заяві та навести підстави для висновку про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, чого у даному випадку зроблено не було.

Так, дійшовши висновку про відсутність підстав для визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, суд першої інстанції не навів належної мотивації для такого висновку та відповідно не вказав обставин, які б свідчили про це.

Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 520/1367/19 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 520/1367/19 скасувати.

Адміністративну справу №520/1367/19 направити до Харківського окружного адміністративного суду - для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 13.03.25 року.