Справа № 644/495/25
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/495/25
Провадження № 2-а/644/67/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №540-1П від 08.01.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 26.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол №540-1 про адміністративне правопорушення за ст.2101 ч.3 КУпАП, яким було виявлено нібито порушення ним вимог п. 41 Порядку проведення призиву громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560, оскільки він був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.11.2024 о 09.00 год., але не з`явився. 08.01.2025 року щодо нього було винесено постанова №540-1П, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 17000.00 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП Украйни.

Посилався на те, що під час розгляду справи він просив надати можливість скористатись допомогою адвоката, але отримав відмову, в протоколі №540-1 він зазначав, що з АТ «УКРПОШТА» сповіщень на своє ім`я не отримував, надавав відповідну довідку в центрі комплектування та надав суду із позовом.

Вважав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не обґрунтована, підлягає скасуванню. Посилався на те, що відповідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. А Міністерство оборони України, як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, тому особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей. Згідно Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010р. № 2297- VI: «персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;» Ним було своєчасно уточнено свої військові облікові данні і це зафіксовано в електронному реєстрі РЕЗЕРВ+, він має відстрочку від мобілізації до 07.02.2025 р. та потреби уточняти свої данні, які він двічі уточняв при отриманні відстрочки не було, бо як що б його данні були не уточнені, він не отримав відстрочку.

Вважав, що відповідач мав і має можливості отримати його персональні дані, які надають можливість його ідентифікувати, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Посилався на принцип презумпції невинуватості, практику Європейського суду з прав людини, оскільки сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а інших доказів відповідно до вимог ст.ст. 72, 77, 78 КАС України відповідачем не надано, просив відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Просив постанову №540-1П від 08 січня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП про накладення на нього штрафу, скасувати, провадження у справі закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 гривень.

12.02.2025 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому він просить залишити постанову № 540-1П від 08.01.2025 без змін, винести рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 ..

В обґрунтування відзиву посилався на те, що військовий обов`язок включає: виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України «Про військовий обов`язку і військовий обов`язок», Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 встановлені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до зазначених нормативних документів військовозобов`язаний та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. Під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Дійсно, 31.10.2024 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №925587 (сформована автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 . Але, згідно довідки про причини повернення з відбитком печатки Укрпошти на якій зазначена дата 09.11.2024 вищезазначена повістка № 925587 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Вважали, що додана до позовної заяви довідка начальника відділення ОСОБА_3 від 28.12.2024 не відповідає дійсності та вводить суд в оману. ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, причини поважності неявки не повідомив, 26.12.2024 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №540-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП. Вважали, що в протоколі наявні всі передбачені законом дані, він складений з дотриманням норм діючого законодавства, позивач отримав особисто другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис. До протоколу про адміністративне правопорушення №540-1 від 26.12.2024 долучені достовірні докази підтверджуючи факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме повістка №925587, копія листа Укрпошти, довідка про причини повернення листа. В порядку встановленому КУпАП було розглянуто даний протокол, під час розгляду 08.01.2025 року о 09 годині 10 хвилин був присутній ОСОБА_1 , клопотань не заявляв. Тому, було прийнято оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вважали, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а постанова по адміністративній справі №540-1П від 08.01.2025 цілком законна та обґрунтована. Також зазначали, що станом на дату генерування повістки у ОСОБА_1 не була оформлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. 09.11.2024 ОСОБА_1 самостійно через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів подав запит на відстрочку. Окрім того, посилались на те, що законодавством не визначена періодичність та кількість виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просили врахувати доводи відзиву, в позові відмовити. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.01.2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. 26.12.2024 року оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 солдатом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №540-1, а 08.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №540-1П відповідно до якої, 26.12.2024 року о 17.00 годині встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію ОСОБА_1 .. 31.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 925587, за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09.11.2024 року о 09.00 год. для звірки військово-облікових даних. 09.11.2024 року вищезазначена повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але у вказаний час не з`явився, про поважність неявки не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Оцінюючи прийняту постанову суд зазначає. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Суд вважає, що в даному випадку належним відповідачем є саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , як орган, який таке стягнення застосував. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а. Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Згідно з абз. 4 пункту 1 частини ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Судом встановлено, що відповідно до витягу з Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі постанови ВЛК є непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний стан, є військовозобов`язаним, має відстрочку до 07.02.2025 року, тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23, витяг містить дані адреси проживання, номер мобільного телефону, е-мейл, дані оновлені вчасно 16.07.2024 року. Дані про те, що ОСОБА_1 є порушником військового обліку, дані потребують оновлення відсутні. Також, відсутні будь-які докази що на момент формування повістки в додатку Реезр+ були відсутні дані про наявність відстрочки. Витяг сформований 12.01.2025 року для подачі до суду із позовом, а дані згідно до Витягу були уточнені саме 16.07.2024 року. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними, які були сформовані ще 16.07.2024 року та не змінювались. В самому тексті постанови, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, доводи сторони відповідача щодо відсутності вимог закону щодо зазначення, які саме дані повинен уточнити військовозобов`язаний, суд вважає необґрунтованими. Норма ст. 210-1 КУпАП є банкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації. Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом. Посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, в тексті протоколу та оскаржуваній постанові дані відсутні, та відповідно до витягу з Резерв+ ОСОБА_1 оновив ці дані вчасно 16.07.2024 року. Тобто, суд вважає, що в протоколі та оскаржуваній постанові не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто не зазначено які саме дані не оновив ОСОБА_1 .. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Не зазначено, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Тобто, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає, що в даному випадку наявність довідки за підписом начальника відділення Сінчук Ю.В. від 28.12.2024 року щодо не надходження на ім`я ОСОБА_1 рекомендованої кореспонденції від ІНФОРМАЦІЯ_2 на відділення 61075, що суперечить даним рекомендованого повідомлення та трекеру за №644, відповідно до якого 05.11.2024 року дане рекомендоване повідомлення надходило саме на поштове відділення 61075, та було повернуто відправнику 09.11.2024 року у зв`язку із невдалою спробою вручення, не впливає на підстави для скасування постанови.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 201-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст.ст.241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 08 січня 2025 року № 540-1П про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., скасувати, та провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 14.03.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя О.В. Бугера