Справа № 443/196/25
Суддя: СЛИВКА С. І.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №443/196/25
Провадження №2-а/443/4/25
РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2025 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Сокальського Д.А.,

представника відповідача Ільницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сокальський Д.А., звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №55/25 від 23.01.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за відсутністю події і складу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуваноюпостановою йогобуло визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Однак, вважає оскаржувану постанову незаконною, з огляду на таке.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_2 є особою, уповноваженою складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст.210 КУпАП.

Позивачу не були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а також проігноровано його бажання залучити до участі у справі захисника.

ОСОБА_2 було внесено неправдиві відомості в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, вказавши, що ОСОБА_1 .Ф визнав свою вину у скоєному правопорушення, підробивши підпис останнього шляхом копіювання за допомогою комп`ютера його підпису, а також про ознайомлення з часом розгляду протоколу.

Розгляд справи не був проведений взагалі, протокол нікуди не направлявся для розгляду, хоча позивач наполягав на його участі у розгляді справи.

Позивач не отримував жодної повістки про виклик для участі у розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова не відповідає за формою та змістом Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 №3.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач не оновив свої дані з 16.05.2024, що повністю суперечить та не відповідає вимогам Закону, а саме Постанові КМУ №563 від 16.05.2024, яка набрала законної сили 18.05.2024, оскільки станом на 16.05.2024 постанова ще набрала законної сили.

Позивач з 2002 року постійно перебуває на військовому обліку за місцем проживання, а тому вимоги Правил військового обліку позивачем дотримані повністю та ніколи не порушувались.

Приміткою до ст.210 КУпАП визначено, що положення ст.ст.210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних шляхом електронної взаємодії з іншими інформаційно-комунікативними системами, реєстрами, базами даних, держателями, яких є державні органи.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази звернення відповідача до держателя Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів для встановлення персональних даних позивача, як і докази відмови у наданні таких.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2025відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Протокольною ухвалою судового засідання від 06.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача про надання додаткового строку для подання відзиву та надано строк до 12.03.2025.

11.03.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить залишити без змін оскаржувану постанову, мотивуючи тим, що працівниками мобілізаційного відділення було встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час проживав у м.Івано-Франківськ, спісля чого 31.12.2024 проживав у АДРЕСА_1 , не перебував на військовому обліку в жодному ТЦК та СП, відповідно до єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, а також не уточнив протягом 60 днів, почнаючи з 16.04.2024 по 18.07.2024, чи порушив пп.7,8 п.1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів. ОСОБА_1 пояснив, що не оновив військово-облікові дані, оскільки постійно був зайнятий на роботі.

Офіцер ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_2 є відповідальною особою за складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначеною відповідним наказом.

Також у протоколі про адміністративні правопорушення містяться відомості про місце, адресу складення, один з примірників отримав ОСОБА_1 23.01.2025 про що поставив свій підпис.

Крім того, ОСОБА_3 була надана відповідь від 20.02.2025 №911 на його клопотання від 27.01.2025 та відповідь №1006 від 25.02.2025 на його клопотання від 03.02.2025.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з мотивів, наведених у такому.

Представник відповідачав судовому засіданні заперечила позов з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши представника позивача та відповідача дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з копії постанови №55/25 від 23.01.2024 (а.с.14-15), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Постановою встановлено, що 23.01.2025 о 17:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення військово0облікових даних. Працівниками мобілізаційного відділення під час уточнення військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час проживав за адресою АДРЕСА_2 , після чого з 31 грудня проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних отриманих з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у жодному з ТЦК та СП, а також те, що ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів, починаючи з 16.05.2024, свої персональні дані.

Дії ОСОБА_1 суперечать правилам військового обліку, а саме: абз.3 п.п.10-1 п.1, абз.1 пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, оскільки останній порушив правила військового обліку в особливий період.

При призначенні адміністративного стягнення враховано: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 23.01.2024 про що свідчить його підпис про отримання постанови.

Також, згідно протоколу №55/24 від 23.01.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с. 12-13), який складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, 23.01.2025 о 17:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення військово0облікових даних. Працівниками мобілізаційного відділення встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час проживав за адресою АДРЕСА_2 , після чого з 31 грудня проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних отриманих з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у жодному з ТЦК та СП, а також те, що ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів, починаючи з 16.05.2024, свої персональні дані.

Дії (бездіяльність) ОСОБА_1 суперечать правилам військового обліку, а саме: абз.3 п.п.10-1 п.1, абз.1 пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, оскільки останній порушив правила військового обліку в особливий період.

ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , кабінет №26, 23 січня 2025 року о 19:00 год., про що свідчить його підпис.

Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній не оновив вчасно військово0облікові документи моту що постійно був зайнятий на роботі в м.Івано-Франківську, за місцем реєстрації не проживав. Розглядати справу просить без його присутності, заяв та клопотань не поступало, другий примірник протоколу отримав, про що ОСОБА_1 розписався у протоколі.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Диспозиція ч.3 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Приміткою до згаданої статті визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024, під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Тобто, позивач мав уточнити дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном (п.1 Порядку).

Згідно пункту 19 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку) встановлено:

Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад (абз. 2 п.п.1 п.1 Правил);

у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абз. 3 п.п.10-1 п.1 Правил).

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п.3 Правил).

Суд наголошує, що чинним законодавством передбачено три способи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме,

через центр надання адміністративних послуг;

через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отож, аналізуючи вищенаведені норми Закону, видно, що на призовників, військовозобов`язаних та резервісті покладено імперативний обв`язок протягом 60 днів з 18.05.2024 уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, незалежно від можливості отримання таких даних держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх персональних даних, однак обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

З огляду на наведене суд відхиляє доводи представника позивача на те, що персональні дані ОСОБА_1 можна було отримати за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і цього не було зроблено.

Як видно копії посвідчення про приписку до призовної дільниці №461 (а.с.21), призовник 1985 року народження ОСОБА_1 приписаний до призовної дільниці Жидачівського району Львівської області 28.01.2002.

Той факт, що ОСОБА_1 був приписаний до призовної дільниці Жидачівського району Львівської області жодним чином не звільняє його від виконання вищезгаданого обов`язку та не свідчить про виконання такого.

Щодо невиконання позивачем вимог абз. 1 п.п.1 п.1 Правил, то суд звертає увагу на таке

Як видно з копії облікової картки ОСОБА_1 (а.с.162), останній визнаний придатним до військової служби та взятий на облік 23.01.2025, прибув з тих, що не стояли на в/о. При цьому, у графі 5 зазначено про те, що призваний на строкову військову службу (зарахований у запас) 01.04.2010, тоді як у графі 17 «Проходження військової служби» зазначено, що не служив. У графі 19 «військове звання» вказано «солдат». У графі «Відмітка представника в/частини про вивчення призначеного» вказано «Пр1 ст18 (по дос 25р)».

Отож, незрозумілою (суперечливою) для суду є інформація, зазначена у описаній вище обліковій картці з приводу того, чи проходив ОСОБА_1 строкову військову службу чи не служив, оскільки при проходженні строкової військової служби на останнього повинна була бути заведена облікова картка (взято на військовий облік).

Жодної оцінки з цього приводу в оскаржуваній постанові не надано, що ставить під сумнів обґрунтованість такої.

Відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №455 від 05.03.2023, підполковника ОСОБА_4 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » сухопутних військ ЗСУ (а.с.159).

Згідно витягу з списку посадових осіб відповідальних за провадження у справах про адміністративні правопорушення (додаток 10 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2024 №915), ІНФОРМАЦІЯ_4 старший лейтенант ОСОБА_5 (а.с.166,167 ).

За таких обставин, суд відхиляє доводи представника позивача на те, що протокол складений не уповноваженою особою.

Також, є безпідставними доводи представника позивача про те, що в протоколі не зазначену часу складення такого, оскільки згідно Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 №3, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема дата місце його складення, а не конкретна година, що і відображено у вищезгаданому протоколі.

Той факт, що протокол про адміністративне правопорушення №55/24 та постанова №55/25 за своїм текстовим наповненням і способам викладу інформації не в повній мірі відповідають затвердженим вищевказаною Інструкцією зразкам (додаткам) не свідчить про незаконність та/або неналежність таких.

Крім того, цілком безпідставними є і доводи представника позивача про підробку підпису від імені ОСОБА_1 у згаданих постанові і протоколі, оскільки як видно з оригіналів цих документів, підпис від імені ОСОБА_1 виконаний кульковою ручкою чорного кольору ручним способом, який візуально співпадає із способом виконання підпису ОСОБА_1 наявним на копії паспорту останнього, що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та з цього приводу позивач та його представник нікуди не звертались.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, який складався у м.Жидачів після 17600 год., вказується про те, що ОСОБА_1 вину визнав, просить проводити розгляду справи у його відсутності, розгляд якої призначено у м.Стрий на 23.01.2025 о 19:00 год., а також не заявив жодних клопотань, а у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 вину визнав та отримав копію постанови 23.01.2025, тобто того ж самого дня у м.Стрий.

Суд зважає і на те, що уже 25.01.2025 ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із клопотанням ознайомлення із матеріалами справи та зняття копій, вказує на те, що було порушено його право скористатись правовою допомогою адвоката, оскільки його прохання були проігноровані.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отож, зважаючи на не надання відповідачем належної оцінки усім обставинам, що мають значення для прийняття рішення,а також на вищеописані суперечності, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити частково .

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №55/25 від 23.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП направити на новий розгляд до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десятиднів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С.І. Сливка