Справа № 160/24315/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24315/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року (суддя Прудник С.В., м. Дніпро, повнйи текст рішення складено 12.12.2024 року) в справі №160/24315/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнати протиправними дії щодо оформлення призову на військову службу, визнати протиправною бездіяльність, зобов`язання прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язати повернути військово-обліковий документ,-

в с т а н о в и в:

09.09.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - відповідач), в якому враховуючи уточнення позовних вимог просив визнати протиправними дії відповідача щодо оформлення призову на військову службу; визнати протиправною бездіяльність відповідачса щодо не надання йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.1. ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язати відповідача прийняти в межах своєї компетенції рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1. ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язати повернути позивачу військово-обліковий документ № 4/1631 від 21.01.2010 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та до відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку. Вказує, що 22.08.2024 року в порядку, визначеному постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за довідкою про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, пПрацівниками Металургійно - ІНФОРМАЦІЯ_4 в усному порядку було відмовлено в наданні довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, аргументувавши, що позивач ОСОБА_1 не підлягає бронюванню і було надано повістку про прибуття з речами 26.08.2024 року о 06:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 була вилучена довідка № 4/1631 від 21.01.2010 року, яка була надана замість військового квитка під час прийняття на військовий облік. Апелянт вказував, що відповідно до Витягу з наказу Мінекономіки позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 20.08.2025 року. Вказаний витяг, відповідно до приписів пункту 11 Порядку № 76, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки. На момент звернення позивача через адвоката до відповідача з вимогою про підтвердження надання бронювання та надання інформації стосовно наданої відстрочки, це питання було вирішено Міністерством економіки України, що підтверджено відповідним витягом. Апелянт вказував, що састиною першою ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку. Бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період. Профільним порядком передбачено, що витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки. Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного для зарахування його на спеціальний військовий облік. Апелянт вказував, що згідно з п. 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік. Суд першої інстанції не дійшов висновку і не вирішив питання, що є визначальними обставинами справи а саме, не з`ясував статус позивача на час оформлення призову, відповідач зазначив що позивач перебуває на військовому обліку в статусі військовозобов`язоного, що відповідач визначає підставою для незарахування позивача на спеціальний облік (бронювання). Пункт 11 Порядку №76 передбачає імперативний обов`язок відповідача у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання рішення про бронювання військовозобов`язаного зарахувати його на спеціальний військовий облік. В цьому відношенні наявність у позивача статусу військовозобов`язаного не змінює зміст рішення про бронювання позивача та не впливає на юридичні властивості та правові наслідки такого рішення. Єєдиним правомірним варіантом поведінки відповідача після отримання відомостей про бронювання позивача, було зарахування позивача на спеціальний облік. Апелянт вказував, що відповідач не виконує рішення Мінекономіки про бронювання особи. На відміну від відстрочок, які підтверджуються центрами комплектування та соціальної підтримки та щодо яких саме останніми видаються відповідні посвідчення, заброньовані особи мають відстрочку вже в силу факту їх бронювання, центр комплектування та соціальної підтримки лише сприймає цей факт та здійснює облік особи відповідним чином, не приймаючи при цьому жодних рішень щодо права особи на відстрочку. Факт надання відстрочки (а не право на відстрочку) підтверджується витягом з наказу Мінекономіки. Наслідком задоволення в адміністративному судочинстві позовних вимог є відновлення фактично порушених прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Суд при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог має не лише вирішити позовні вимоги відповідно до принципів верховенства права, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права. Трудові відносини позивача з Комунальним підприємством «Швидкісний трамвай» не припинялися, отже позивач і в подальшому має підстави для бронювання. відповідач не вчиняв та не міг вчинити жодних дій щодо надання позивачу відстрочки, оскільки вона в нього наявна незалежно від позиції відповідача в силу самого факту бронювання позивача. Ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування позивача на спеціальний військовий облік та зобов`язання відповідача здійснити таке зарахування.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з нижче приведених обставин.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що мобілізація під час війни є комплексом заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Визначені категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації та підстави такої відстрочки. 22.08.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо отримання довідки про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку, в наданні такої довідки позивачу було відмовлено з наступних підстав. Суд першої інстанції вважав за необхідне вказати, що бронювання військовозобов`язаних працівників - це надання тимчасової відстрочки від мобілізації (призову) ключовим працівникам підприємства, компанії, установи чи організації, які працюють у компаніях і є критично важливими для забезпечення їх стабільного функціонування. Відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». ІНФОРМАЦІЯ_4, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік. ІНФОРМАЦІЯ_4 зараховує військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік а не приймає повторного рішення щодо надання відстрочки на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Жодного повідомлення про бронювання військовозобов`язаного на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило, позивач не був зарахований на спеціальний облік, та перебував на військовому обліку військовозобов`язаних і підлягав призову на військову службу під час загальної мобілізації. Суд першої інстанції вказував, що заяв щодо оформлення права на відстрочку з інших підстав статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач не надавав. Щодо наявності бронювання у позивача здійсненого підприємством «Швидкісний трамвай» представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що дане бронювання було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, про що було повідомлено керівництво з подальшим анулюванням. Бронювання здійснювалось без наявності у позивача дійсного військово - облікового документу з достовірними персональними даними військовозобов`язаного (ВОС, категорія обліку, перебування на обліку, ВЛК, призначення та інше). За віднесення посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню і працюють на підприємствах, до переліків посад і професій та визначення обсягів бронювання військовозобов`язаних і оформлення посвідчень та повідомлень несуть відповідальність керівники зазначених підприємств, які подали відповідні пропозиції. Наявна у позивача довідка замість військового квитка від 21.01.2010 року №4/1631, яка втратила свою чинність, не є військово-обліковим документом та не визначена жодним чинним нормативно правовим актом. Суд першої інстанції вказував, що на сьогоднішній день згідно «Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа». Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, вказував, що вказані відомості як в довідці від 21.01.2010 року №4/1631 так і витягу з резерв+ не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не вірно вказано ВОС, категорію обліку та наявні розбіжності в інформації про перебування на військовому обліку, розбіжності в відомостях ВЛК. 22.08.2024 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби у частинах забезпечення згідно наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року. 22.08.2024 року був призначений в команду військової частини, так як останній не мав офіційної відстрочки від загальної мобілізації та не перебував на спеціальному обліку. Суд першої інстанції вазував, що момент призову на військову службу під час загальної мобілізації позивач був визнаний придатним до військової служби, не мав оформленої відстрочки з підстав статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та не перебував на спеціальному обліку, а отже підлягав призову на військову службу. Частиною четвертою статті 33 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяються на загальний і спеціальний. На момент призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, не перебував на загальному військовому обліку. Позивач не відноситься до кола осіб, які заброньовані та перебувають на спеціальному обліку.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Документом, що підтверджує обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 є довідка від 21.01.2020 року № 4/1631 про прийняття на військовий облік запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу військово - облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовозобвоязаний, відстрочки від призлву під час мобілізації не має, має бронювання від мобілізації до 20.08.2025 року, вказано, що не придатний в мирний час, обмежено придатний у воєний час.

Сторони у справі погоджуються, що 22.08.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 за довідкою про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 в усному порядку було відмовлено в наданні довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, аргументувавши, що позивач не підлягає бронюванню і позивачу було надано повістку про прибуття з речами. Дані витягу з резерв+ не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не вірно вказано ВОС, категорію обліку та наявні розбіжності в інформації про перебування на військовому обліку, розбіжності в відомостях ВЛК. 22.08.2024 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби у частинах забезпечення згідно наказу МО України № 402 від 14.08.2008 року.

22.08.2024 року ОСОБА_1 вручено повістку № на 26.08.2024 року на 06:30 годин, для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4, однак останній на вказану дату та час не прибув, про поважні причини не повідомив, що свідчить про ухилення від мобілізації, у зв`язку з не прибуттям оформлення призову було призупинено.

Сторонами у справі не заперечується, що у ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 була вилучена довідка № 4/1631 від 21.01.2010 року, яка була надана замість військового квитка під час прийняття на військовий облік, оскільки наявність такої ніяким порядком не передбачена.

Встановлено, що 27.08.2024 року представником позивача в його інтересах був направлений адвокатський запит № 10-Д від 26.08.2024 року щодо надання причини відмови у наданні відстрочки у відповідності п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», просив надати інформацію на підставі чого та з якою метою було вилучено довідку № 4/1631 від 21.10.2010 року, яка була видана позивачу замість військового квитка при прийнятті на військовий облік Листом від 31.08.2024 року №4/12855/24 відповідачем повідомлено, що у наданні військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не здійснено, оскільки офіційними особами КП «Швидкісний трамвай» бронювання ОСОБА_1 здійснювалося з недотриманням вимог ст. 3 та ст.4 постанови КМУ від 16.05.2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів», на момент здійснення процесу бронювання вищевказаний мав на руках тільки довідку (замість військового квитка) від 21.01.2010 року № 4/1631, форма якої не передбачена ні одним нормативним документом. Інформація з довідки не збігалася з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Поінформовано, що ОСОБА_1 не з`являвся протягом тринадцяти років до ІНФОРМАЦІЯ_4, дієвий військово-обліковий документ військовозобов`язаного не оформлював, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювалося 11.12.2023, 28.02.2024 та 23.04.2024 оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 повістками за адресою його реєстрації.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, який у подальшому продовжувався.

В Україні діє воєнний стан, спеціальний правовий режим, який регулюються Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ч. 10 ст. 1 частин 2 - 4 ст. 2, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), ІНФОРМАЦІЯ_4), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 1, ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Згідно ч. 1 ст. 22 вищевказаного Закону, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Отже ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, який як громадянин України має обов`язок з`явитись до органу територіального центру комплектування під час дії воєнного стану.

Дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення призову на військову службу не є протиправними, оскільки завданням та обов`язком відповідача є здійснення комплектування та мобілізаційних засобів під час запровадження воєного стану в Україні. ОСОБА_1 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом тринадцяти років, не мав дійсний військово-обліковий документ військовозобов`язаного, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювалося 11.12.2023, 28.02.2024 та 23.04.2024 оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 повістками за адресою його реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: 1) заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку; 2) визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); 3) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; 4) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; 5) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років; 6) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність; 7) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи; 8) усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років; 9) зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду; 10) опікун особи, визнаної судом недієздатною; 11) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи; 12) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів; 13) які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю; 14) члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи; 15) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 16) керівники міністерств та їх заступники, керівники державних органів, органів державного управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 17) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; 18) судді, судді Конституційного Суду України, члени Вищої ради правосуддя, члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступник, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя; 19) Уповноважений Верховної Ради України з прав людини; 20) Голова та інші члени Рахункової палати; 21) працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів) Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, апарату Міністерства внутрішніх справ України та експерти установ експертної служби Міністерства внутрішніх справ України; 22) дипломатичні службовці, які займають дипломатичні посади, Міністерства закордонних справ України, а також особи, які мають дипломатичний ранг Надзвичайний і Повноважний Посол; 23) державні службовці, які готують висновки до проектів нормативно-правових актів, проводять їх фахову, наукову, юридичну експертизу та/або експертизу прийнятих нормативно-правових актів, державні службовці, які безпосередньо виконують функції із забезпечення кібербезпеки, кіберзахисту та безпеки інформаційних технологій, роботи з розроблення програмного забезпечення, адміністрування баз даних, впровадження та підтримки новітніх інформаційно-комунікаційних технологій в органах, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; 24) інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Згідно пукнтів 1, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно пунктів 2, 3, 6, 14 Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 76 від 27.01.2023 року «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» установлено, що бронювання військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, що працюють на підприємствах, в установах та організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), а також на підприємствах, в установах та організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, та які не визначено критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, здійснюється Міністерством економіки на строк до шести місяців на підставі погоджених Генеральним штабом Збройних Сил та/або Міністерством оборони документів, які надійшли до 8 червня 2024 р. до Міністерства економіки та відповідали вимогам законодавства, що діяло до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 р. № 650 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану». Бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), в електронній формі засобами Порталу Дія. Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка). Не підлягають бронюванню військовозобов`язані, які згідно із законом не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Військовозобов`язані, зазначені у пункті 1 цього Порядку, підлягають бронюванню незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності. Строк дії відстрочки не може перевищувати: строку проведення мобілізації - для військовозобов`язаних, зазначених в абзацах другому ітретьому пункту 1 цього Порядку; строку дії контракту (договору) на поставку товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці четвертому пункту 1 цього Порядку; 12 місяців - для військовозобов`язаних, зазначених в абзацах п`ятому та сьомому пункту 1 цього Порядку; строку договору (контракту) або строку, на який їх обрано (призначено), - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього Порядку. Бронюванню підлягають військовозобов`язані, які: працюють або проходять службу на посадах державної служби категорій «Б», «В», - 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій; працюють або проходять службу в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, БЕБ, ДСНС, Державній кримінально-виконавчій службі, Службі судової охорони, судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому цього пункту), - 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників у такому органі. Кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, може становити понад 50 відсотків за окремим рішенням Міністра оборони. Для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій для бронювання військовозобов`язаних (далі - Єдиний перелік), до якого включаються державні органи та органи, зазначені в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку, критично важливі підприємства, критично важливі установи.

Відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В контексті спірних правовідносин підставою для відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації є відповідність особи переліку передбаченому статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Натомість бронювання від призову на військову службу під час мобілізації здійснюється у разі праці або перебування військовозобов`язаного на посаді у органі державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також у підприємствах, установах і організаціях у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Не слід плутати відстрочку від мобілізації ,яка надаєтьсяоосбі у разі наявності у неї певного статусу (інвалідність, догляд за людиною з інвалідністю тощо) та бронювання під час мобілізації ,яке надається у разі роботи, служби або перебуванні особи на посаді у держаному органі, підтприємтві, оргназації. Існують різні процедури та порядку відстрочки та бронювання під час мобілізації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 при вирішенні питання про відстрочку від призову під час мобілізації керується загальним правозастосовним принципом, принципом правової визначеності та законності та не може на припущеннях та не підтверджених данних надати особі відстрочку від призову під час мобілізації.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідачса щодо не надання йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.1. ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте не встановлено, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про відстрочку від мобілізації та розгляд комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 питання щодо надання йому відстрочки під час мобілізації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 не має зобов`язання прийняти в межах своєї компетенції рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1. ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки з такою заявою щодо відстрочки від мобілізації ОСОБА_1 не звертався.

Згідно витягу військово - облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовозобвоязаний, відстрочки від призлву під час мобілізації не має, має бронювання від мобілізації до 20.08.205 року. Проте відповідач повідомив, що відомості витягу з Резерв+ не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки КП «Швидкісний трамвай» здійснювало бронювання своїх працівників, однак у ОСОБА_1 відсутній обліково-військовий документ, була наявна тільки довідка (замість військового квитка) від 21.01.2010 року № 4/1631, форма якої не передбачена ні одним нормативним документом.

Відповідно до Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 610 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони №509 від 25.07.2024 року), тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу, та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Бланки тимчасових посвідчень виготовляються самостійно районними (міськими) військовими комісаріатами, відповідними органами Служби безпеки України, підрозділами Служби зовнішньої розвідки України.

Згідно Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа». Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним. У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку. У разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.

На час звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , він мав належного, оформленого відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, військово-облікового документа для військовозобов`язаного, довідка від 21.01.2010 року № 4/1631 не є таким документом щодо військового обліку військовозобоязаного, не містила точних та вірних даних щодо ОСОБА_1 , саме тому вона була вилучена і не підлягає поверненню.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. У разі відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати здійснені позивачем не повертаються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року в справі №160/24315/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова