Справа № 523/17027/24
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сумі Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до

Управління патрульної поліції в Одеській області,

інспектора патрульної поліції 1 взводу 8 роти 1 батальйону

Управління патрульної поліції в Одеській області

старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі

про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора патрульної поліції 1 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року.

Ухвалою судді Суворовського районного суду міста Одеси від 17 жовтня 2024 року справу за вказаним позовом надіслано за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси.

20.11.2024 року матеріали вказаної справи надійшли до Київського районного суду міста Одеси.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. та передані головуючому по справі 21.11.2024 року.

Оглянувши матеріали справи, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, за наслідком чого ухвалою судді від 25.11.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків поданого позову.

В межах встановленого судом строку, позивачем 03.12.2024 року надано до суду заяву на усунення недоліків поданого позову, шляхом надання позову в новій редакції, у відповідності до якого позивачем заявлені вимоги до Управління патрульної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), інспектора патрульної поліції 1 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року. Позивачем надано до позову належним чином завірені копії додатків, квитанцію на підтвердження сплати судового збору.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.10.2024 року в м. Одесі, по Новомиколаївській дорозі (шосе), 21, його було зупинено поліцейським інспектором 1 взводу 8 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом Звєряковим Олександром Сергійовичем та другим поліцейським, який не представився, за наслідком чого відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач вказує, що з постановою не згоден та просить суд визнати її незаконною та скасувати з наступних підстав.

Позивач вказує, що йому не зрозуміло, чого його було зупинено, після перевірки документів в електронному реєстрі. Оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме після її винесення, він повідомив відповідачам, що не згоден з постановою, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, але відповідачі не відреагували. Також, як вказує позивач, відповідачі не роз`яснили йому права та обов`язки під час складання та винесення постанови, як це передбачено КУпАП. У постанові серії ЕНА № 3216368 від 07.10.2024 року відсутні будь які інші докази, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Також, за доводами позивача, йому не було оголошено змісту постанови та його право на захисника у справі про притягнення до відповідальності і при винесенні постанови. Позивач вказує, що відповідач під час розгляду справи не надав жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення, що не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також позивач вказує, що він заперечує обставини керування ним транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, оскільки посвідчення водія у позивача міститься в ДІЇ, а відтак факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є необґрунтованим.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оглянувши подані до суду документи, суддя дійшла до висновку, що позивачем належним чином усунуті недоліки поданого позову у відповідності до ухвали судді від 25.11.2024 року, а позовна заява відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 04.12.2024 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по адміністративній справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

Одночасно судом витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надати належним чином завірену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року відносно позивача, копію письмових пояснень позивача з приводу правопорушення, якщо вони ним надавались, копії письмових пояснень свідків з приводу правопорушення, якщо такі пояснення відбирались, а також копії всіх відеозаписів стосовно оскаржуваного правопорушення, які були зроблені за допомогою відеокамер, що розташовані на одязі патрульних поліцейських та в автомобілі патрульних поліцейських.

12.12.2024 року до суду надійшов від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

В обґрунтування відзиву, представник відповідача посилається на те, що 07 жовтня 2024 року о 23 год. 08 хв. в ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Звєряковим Олександром Сергійовичем за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), 21 км, СП «Центроліт», виявлено транспортний засіб «SUBARU LEGACY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 , який керуючи вищезазначеним транспортним засобом через блокпост та контрольні пункти в`їзду-виїзду був зупинений з метою перевірки документів особи згідно п.7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», однак не пред`явив на вимогу працівника патрульної поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4.а) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача вказує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, починаючи з 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, який діє по теперішній стан.

Згідно пункту 7 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України від 12.05.2015 № 389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Згідно п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2021 року № 1456. уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм ПДР: якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги інппш учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду- виїзду.

Пункт 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456 визначено право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Приймаючи викладене, представник відповідача стверджує, що транспортний засіб «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на стаціонарному блок-посту «Центроліт», розташованому в Одеській області, Одеській район, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), 21 км.

На неодноразову вимогу інспектора пред`явити документи визначені в п. 2.1 ПДР України, водій «SUBARU LEGACY» реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовився пред`являти, за наслідком чого останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Додатково представник відповідача посилається на правові позиції Верховного Суду, якими врегульовано, що норми чинного законодавства визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс.

Також представник зазначає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. А відтак, доводи позивача, про те, що доказів вчинення ним будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити документ на транспортний засіб, не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

До судового засідання призначеного на 10.03.2025 року з`явився позивач, який підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Додатково надаючи пояснення по справі, позивач підтвердив, що дійсно керував транспортним засобом «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент виникнення спірних відносин, і був зупинений інспектором патрульної поліції на блокпосту. Також позивач підтвердив, що станом на час зупинки мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, однак не надав його інспектору патрульної поліції, оскільки вважав, що були відсутні правові підстави для його пред`явлення і вимоги надання, разом з тим, надавав інспектору патрульної поліції паспорт громадянина України.

Відповідачі до судового засідання призначеного на 10.03.2025 року не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Частинами 1, 9 статті 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом не встановлено підстав для відкладення судового засідання у відповідності до положень статті 205 КАС України, за наслідком чого судом було ухвалено здійснити розгляд справи 10.03.2025 року в судовому засіданні за наявною явкою сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 227 КАС України відклав ухвалення та проголошення судового рішення в судовому засіданні до 17.03.2025 року о 12 год. 45 хв.

Про призначене судове засідання на 17.03.2025 року о 12 год. 45 хв. з проголошення судового рішення за наслідком розгляду даної справи, відповідачі повідомлені належним чином шляхом скерування відповідних судових повісток в електронній формі у системі «Електронний суд» до електронного кабінету, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного кабінету.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2024 року о 23 год. 21 хв. інспектором взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Звєряковим Олександром Сергійовичем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 .

За наслідком розгляду відповідної справи, 07.10.2024 року інспектором патрульної поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року відносно громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

У відповідності до вказаної постанови, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що 07 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись за адресою: Одеська область, Одеський район, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), 21 км, на вимогу інспектора патрульної поліції не надав посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що кваліфіковано як порушення п.2.4.а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП.

Надана представником відповідача копія постанови містить підпис ОСОБА_1 на підтвердження отримання її копії, а також запис на підтвердження відмови ОСОБА_1 від підпису на підтвердження роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та ст. 289 КУпАП. Будь-яких заперечень ОСОБА_1 у постанові не викладено.

Разом з тим, судом враховується, визнані позивачем у судовому засіданні 10.03.2025 року обставини, які також зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву, а саме, що станом на час виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 визнано керування ним транспортним засобом «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинення його інспектором патрульної поліції Звєряковим Олександром Сергійовичем, що мало місце на блокпості, а також не надання позивачем на вимогу інспектора посвідчення водія відповідної категорії.

Частиною 1 статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи положення ч.1 ст. 78 КАС України, суд вважає вищевказані обставини, визнані позивачем у судовому засіданні 10.03.2025 року доведеними та не підлягаючими додатковому доказуванню.

Позивач будучи не згодним з вказаною постановою, звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху України, учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Водієм є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Розділом 2 Правил дорожнього руху України встановлено права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.

Підпунктами «а», «б», «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно пункту 2.4 "а" Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Згідно із ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена карта»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчені водія.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як вбачається, оспорюваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за порушення п.2.4.«А» Правил дорожнього руху України, за наслідком не надання на вимогу поліцейського документів визначених пунктом 2.1., а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що в свою чергу визнано і не оспорюється позивачем по справі, як і факт того, що зупинення інспектором патрульної поліції відбувалось в межі розміщення блокпосту.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Згідно до Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021, перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями.

Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян надано уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби, Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Пунктом 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021, передбачено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Як загальновідомо, у зв`язку широкомаштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого наразі триває.

Приймаючи визнані позивачем обставинами, судом встановлено, що транспортний засіб марки «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 07.10.2024 року, був зупинений інспектором патрульної поліції на блокпосту.

З урахуванням встановленого, суд доходить до висновку, що в умовах воєнного стану працівник поліції має право на зупинення транспортного засобу на блокпосту, у тому числі, з метою перевірки наявності: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційного документа на транспортний засіб; чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається, відповідні дій були пред`явлені позивачеві до виконання з боку інспектора патрульної поліції, за наслідком зупинення транспортного засобу на блокпосту, однак не були виконані позивачем, що особисто останнім було визнано в судовому засіданні.

Означене спростовує доводи позивача стосовно того, інспектор поліції не мав права на зупинення 07.10.2024 року транспортного засобу марки «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вимоги на пред`явлення ним: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційного документа на транспортний засіб; чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі викладеного, суд приходить до чіткого переконання, що позивачем було допущено порушення пункту 2.4.«а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме відсутності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, спростовуються вищевикладеними встановленими обставинами.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, доведеність посилань про наявність порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також не надано до суду доказів, які б впливали на розгляд справи про адміністративне правопорушення та надавали б підстави для прийняття іншого рішення, приймаючи доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Оцінивши надані докази, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце та знайшли своє обґрунтування, суд вважає встановленою ту обставину, що позивач порушив вимоги ПДР, оскаржувана постанова серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року винесена правомірно, відсутні обставини, які підтверджують неправомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, з врахуванням вищенаведених судом доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушень.

Щодо посилань позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, суд не бере до уваги та зазначає, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вчиненні органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки.

Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено матеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин і правового врегулювання, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року, необґрунтованим та не підлягаючим до задоволення.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені позивачем до відшкодування не підлягають.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 7, 36, ч.1 ст. 126 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), інспектора патрульної поліції 1 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3216368 від 07.10.2024 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Л. В. Калініченко