Справа № 480/13009/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 р.Справа № 480/13009/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника керівника Сумської обласної прокуратури Сидоренка Ігоря Анатолійовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2024, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 15.11.24 по справі № 480/13009/23

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави

до Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, Сумської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Керівник Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, Сумської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради та її виконавчого органу - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради стосовно невжиття заходів щодо замовлення науково-проєктної документації по проведенню робіт з реставрації пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 30;

- зобов`язати Сумську міську раду та її виконавчий орган - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради замовити науково-проєктну документацію по проведенню робіт з реставрації пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 30.

В обґрунтування позову зазначив, що прокурором встановлено порушення інтересів держави у сфері дотримання законодавства про охорону культурної спадщини на території міста Суми. Так, прокурором встановлено, що на території Сумської міської ради знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)", що розташований за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30. Вказаний будинок зведений у другій половині XIX століття та знаходиться на перехресті нинішніх вулиць Олександра Аніщенка та Герасима Кондратьєва. Це двоповерхова, цегляна будівля, архітектура фасадів якої витримана в стилі неоренесансу. Розпорядженням представника Президента України від 28.12.1992 № 349 (за п/№ 25) вказаний об`єкт взято під охорону, існуючий охоронний № 163-См (присвоєний охоронний № 2796-См). Опрацюванням офіційних відомостей з сайту Міністерства культури та інформаційної політики встановлено, що вказаний об`єкт включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі № 480/973/23 зобов`язано Сумську міську раду укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)", що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 30 на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768. До цього часу охоронний договір не укладено.

Зазначена пам`ятка знаходиться в неналежному стані та потребує вжиття заходів, спрямованих на її збереження від подальших руйнувань. Зокрема, на підставі наказу начальника Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 11.08.2023-ОД, створеною комісією, якою проведено візуальне обстеження вищезазначеного об`єкту.

За наслідками проведеного обстеження встановлено, що будівля пам`ятки культурної спадщини "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30 для збереження пам`ятки культурної спадщини потребує проведення робіт з реставрації.

Під час візуального обстеження виявлено, що будівля використовується. Цокольний поверх має значні тріщини, облицювальна плитка частково відпала. З боку дворового фасаду облицювальна плитка відсутня, місцями відпала штукатурка, має місце підтікання фасаду від дощових вод. Крім того, виявлено зміни в автентичності фасаду в частині добудови вхідної групи.

Однак заходи, спрямовані на збереження пам`ятки культурної спадщини шляхом проведення робіт з її реставрації, не вживаються.

На думку прокурора, Сумська міська рада та її виконавчий орган - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради не вживають заходи щодо проведення робіт із реставрації об`єкту культурної спадщини, зокрема, науково-проєктну документацію на реконструкцію вказаного об`єкту ними до цього часу не замовлено, що не сприяє її збереженню та утриманню в належному стані.

Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради у письмовому відзиві позов не визнав та пояснив, що для замовлення проектної документації повинні бути виділені кошти у встановленому законом порядку. Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради листом від 13.12.2023 звернулося до директора Департаменту фінансів економіки та інвестицій Сумської міської ради та до голови комісії з питань планування соціально - економічного розвитку, бюджету, фінансів, розвитку підприємництва, торгівлі та послуг, регуляторної політики Сумської міської ради із проханням виділити кошти та внести наступні зміни до обсягів капітальних вкладень бюджету у розрізі інвестиційних проектів у 2024 році на об`єкт: "Реставраційний ремонт пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 30".

Відповідно до рішення Сумської міської ради № 3777-МР від 29.07.2023 "Про обмеження граничного розміру заробітної плати працівникам виконавчих органів Сумської міської ради, комунальних підприємств та установ Сумської міської ради на період воєнного стану", визначені наступні пріоритети використання бюджету Сумської міської територіальної громади: A) підтримка сил оборони громади; Б) захист та лікування громадян; B) відбудова зруйнованої інфраструктури; Г) забезпечення належних умов проживання і діяльності внутрішньо-переміщених осіб.

На підставі зазначеного рішення реставраційні ремонти пам`яток культурної спадщини, рекомендовано проводити після закінчення періоду воєнного стану, на цій підставі управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради позбавлене можливості виконати проекту документацію на вказаний об`єкт.

Крім того, зазначив, що у позовній заяві позивач Окружна прокуратура м. Суми не вказала які дії управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради повинне вчинити для замовлення науково-проєктної документацію по проведенню робіт з реставрації пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 30, та на підставі якого діючого на сьогодні нормативно-правого акту.

Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України, Рішення Сумської міської ради від 14 грудня 2022 року № 3309 - МР "Про бюджет Сумської міської територіальної громади на 2023 рік", управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради після виділення фінансування на об`єкт: "Реставраційний ремонт пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 30" може виступити розпорядником бюджетних коштів на підставі позитивного рішення сесії депутатів Сумської міської ради.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року в задоволенні адміністративного позову керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що на території міста Суми по вулиці Герасима Кондратьєва, 30 знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)». Розпорядженням представника Президента України від 28.12.1992 № 349 (за № 25) вказаний об`єкт взято під охорону (охоронний № 163-См, у подальшому присвоєно № 2796-См). Також, вказаний об`єкт включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Зазначена пам`ятка знаходиться в неналежному стані та потребує вжиття заходів, спрямованих на її збереження від подальших руйнувань. За наслідками проведеного обстеження відповідно листом Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 22.08.2023 № 01-11/800 поінформовано окружну прокуратуру, що вищезазначений об`єкт потребує проведення робіт з реставрації .

Вказані обставини судом першої інстанції встановлено під час судового розгляду на підставі досліджених доказів, зазначені обставини сторонами не оспорювались. Разом з тим, установивши, що пам`ятка архітектури місцевого значення перебуває у неналежному стані, суд не вважав, що наявні підстави для зобов`язання уповноважених суб`єктів усунути зазначені порушення.

Апелянт вважає, що судом не враховано та неправильно застосовано наступні норми матеріального права.

Законом передбачено, що проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування на пам`ятках національного значення здійснюється лише за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції на підставі погодженої з ними науково-проєктної документації (ч. 2 ст. 26 Закону).

Таким чином, у разі проведення на об`єкті культурної спадщини реставраційних робіт власнику пам`ятки необхідно попередньо звернутись до органу охорони культурної спадщини та повідомити про наміри проведення таких робіт. Погодження науково-проектної документації є передумовою одержання дозволу на виконання робіт із реставрації пам`ятки культурної спадщини.

Отже, одним із етапів проведення робіт по реставрації пам`ятки культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)» є замовлення науково-проектної документації.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)», що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30 перебуває у власності територіальної громади міста Суми в особі Сумської міської ради.

Згідно з п.п. 3.2.1, 3.2.5-3.2.7 Положення про Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 14.11.2018 № 4085-МР, саме на вказаний виконавчий орган місцевого самоврядування покладено функції замовника науково-проектної документації об`єктів культурної спадщини, тобто він є уповноваженим органом в розумінні положень Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Разом з тим, ні власник, ні уповноважений ним орган заходи, спрямовані на здійснення реставрації пам`ятки архітектури місцевого значення, зокрема початкового етапу цієї процедури замовлення науково-проектної документації, не вжито, що свідчить про їх бездіяльність та наявність правових підстав для зобов`язання вчинити вказані дії у судовому порядку.

Зауважив, що дійсно рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі № 480/973/23 зобов`язано Сумську міську раду укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)» на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768. До цього часу охоронний договір не укладено.

Однак чинним законодавством, зокрема Законом України «Про охорону культурної спадщини», не закріплено імперативну норму, щодо того, що приведення пам`ятки у належний стан, проведення її ремонту, реставрації тощо здійснюються виключно у випадку укладення охоронного договору та лише на умовах, чітко визначених ним.

Відтак, апелянт вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову прокурора, не врахував, що, оскільки вказані обов`язки чітко визначені законодавством, неукладення охоронного договору на пам`ятку не може бути підставою для звільнення від їх виконання.

Таким чином, звернення прокурора із позовом про зобов`язання уповноважених органів вчинити дії щодо приведення пам`ятки культурної спадщини у належний стан за відсутності укладеного охоронного договору на пам`ятку переслідує легітимну мету, є належним та ефективним способом захисту державних інтересів.

Відповідач, Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Додатково просив розглядати справу без участі представника Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Окружною прокуратурою міста Суми при виконанні повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено порушення інтересів держави у сфері дотримання законодавства про охорону культурної спадщини на території міста Суми.

Так, на території Сумської міської ради знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)", що розташований за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30.

Вказаний будинок зведений у другій половині XIX століття та знаходиться на перехресті нинішніх вулиць Олександра Аніщенка та Герасима Кондратьєва. Це двоповерхова, цегляна будівля, архітектура фасадів якої витримана в стилі неоренесансу.

Розпорядженням представника Президента України від 28.12.1992 № 349 (за п/№ 25) вказаний об`єкт взято під охорону, існуючий охоронний № 163-См (присвоєний охоронний № 2796-См).

Опрацюванням офіційних відомостей з сайту Міністерства культури та інформаційної політики встановлено, що вказаний об`єкт включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі № 480/973/23 зобов`язано Сумську міську раду укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)", що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 30 на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768. До цього часу охоронний договір не укладено.

Зазначена пам`ятка знаходиться в неналежному стані та потребує вжиття заходів, спрямованих на її збереження від подальших руйнувань. Зокрема, на підставі наказу начальника Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 11.08.2023-ОД, створеною комісією, якою проведено візуальне обстеження вищезазначеного об`єкту.

За наслідками проведеного обстеження встановлено, що будівля пам`ятки культурної спадщини "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30 для збереження пам`ятки культурної спадщини потребує проведення робіт з реставрації.

Під час візуального обстеження виявлено, що будівля використовується. Цокольний поверх має значні тріщини, облицювальна плитка частково відпала. З боку дворового фасаду облицювальна плитка відсутня, місцями відпала штукатурка, має місце підтікання фасаду від дощових вод. Крім того, виявлено зміни в автентичності фасаду в частині добудови вхідної групи.

Однак заходи, спрямовані на збереження пам`ятки культурної спадщини шляхом проведення робіт з її реставрації, не вживаються.

На думку прокурора, Сумська міська рада та її виконавчий орган - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради не вживають заходи щодо проведення робіт із реставрації об`єкту культурної спадщини, зокрема, науково-проєктну документацію на реконструкцію вказаного об`єкту ними до цього часу не замовлено, що не сприяє її збереженню та утриманню в належному стані.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що прокурор в позовній заяві не навів обставин бездіяльності як Сумської міської ради так і Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради та правового обґрунтування необхідності зобов`язати цей орган діяти у вказаний в позові спосіб.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII) визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону № 1697-VII дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Таким чином, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17, від 19.07.2018 року у справі № 822/1169/17, від 10.04.2019 року у справі № 813/661/17, від 28.04.2021 року по справі № 160/13338/20.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

У пункті 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У пункті 4 вказаного Рішення передбачено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Вказані висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 23 Закону № 1697-VII.

Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 року у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 року у справі № 569/4123/16-а.

Конвенцією про охорону архітектурної спадщини (ратифікована Верховною Радою України 20.09.2006 та набрала чинності 01.04.2007) до об`єктів архітектурної спадщини, що підлягають охороні, віднесено пам`ятки: усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне завдання, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення (ст. 1 Конвенції).

Статтями 3 та 4 Конвенції передбачено, що кожна Сторона зобов`язується вживати правових заходів для охорони архітектури спадщини; запровадити відповідні контрольні і дозвільні процедури, необхідні для правової охорони об`єктів архітектурної спадщини; запобіганню спотворенню, руйнуванню або знищенню об`єктів спадщини, що охороняються.

Рекомендаціями про охорону на національному рівні культурної та природної спадщини, схваленої Генеральною конференцією Організації Об`єднаних Націй у 1972 році, наголошено на тому, що кожен предмет культурної та природної спадщини є унікальним і зникнення будь-якого такого предмета є невідновною та безповоротною втратою для цієї спадщини у зв`язку з чим, кожну країну на території якої знаходяться предмети культурної та природної спадщини, зобов`язано зберегти цю частини спадщини людства і забезпечити передачу майбутнім поколінням.

Суд зазначає, що збереження об`єктів культурної спадщини здійснюється задля можливості їх використання у суспільному житті в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь та є пріоритетним конституційним завданням держави. Оскільки культурна спадщина найпотужніша складова формування української ідентичності, її ефективне збереження, відновлення і відповідне використання є одним із провідних завдань держави у сфері культури.

Ефективне збереження, відновлення і відповідне використання культурної спадщини є одним із головних завдань держави у гуманітарній сфері.

Таким чином, захист таких пам`яток від руйнації, їх збереження для нинішнього і майбутніх поколінь, становить як державний, так і суспільний інтерес.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави, прокурор зазначив, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)», що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30 перебуває у власності територіальної громади міста Суми в особі Сумської міської ради. Згідно з актом візуального обстеження від 18.08.2023 цокольний поверх має значні тріщини, облицювальна плитка частково відпала. З боку дворового фасаду облицювальна плитка відсутня, місцями відпала штукатурка, має місце підтікання фасаду від дощових вод. Також виявлено зміни в автентичності фасаду в частині добудови вхідної групи. За наслідками проведеного обстеження відповідно листом Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 22.08.2023 № 01-11/800 поінформовано окружну прокуратуру, що вищезазначений об`єкт потребує проведення робіт з реставрації. Власником пам`ятки архітектури місцевого значення «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)» та уповноваженим ним органом не вживаються заходи, спрямовані на здійснення реставрації пам`ятки архітектури місцевого значення, зокрема початкового етапу цієї процедури замовлення науково-проектної документації, не вжито, що свідчить про їх бездіяльність. Невжиття власником пам`ятки архітектури місцевого значення та уповноваженим ним органом заходів щодо її реставрації порушує інтереси держави та є підставою, передбаченою ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються, зокрема, з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

Такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

В Україні відсутні інші органи державної влади, контролю чи місцевого самоврядування, до повноважень яких входить захист інтересів держави у судовому порядку при допущенні бездіяльності органами місцевого самоврядування щодо проведення робіт із реставрації пам`ятки культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", для представництва в суді законних інтересів держави у спірних правовідносинах, у зв`язку із відсутністю органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Продовжуючи перегляд справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 4, 5 статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини (далі Закон) охорона культурної спадщини система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда, комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно з абзацом шостим статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`яткою культурної спадщини є об`єкт культурної спадщини, який занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. У разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування) (частина 1 статті 27 Закону).

Положеннями частини 2 статті 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ремонт та реставрація пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового, дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Так, аналогічні положення містяться і в Типових регіональних правилах забудови, затверджених наказом Держбуду України 10.12.2001 р. за № 219, зареєстрованих у Мінюсті України 03.01.2002 р. № 4/62902 (далі - Правила), зокрема, реконструкція будинків здійснюється лише з дозволу виконавчого комітету відповідної ради (розділ 7 Правил); проектна документація до її затвердження підлягає комплексній державній експертизі згідно із Порядком затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва й проведення їх комплексної інвестиційної державної експертизи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998року №1308 (п. 11.1 розділу 11 Правил); погоджений проект подається на розгляд до містобудівної ради при головному архітекторі району (міста) (п.11.3 розділу 11 Правил); здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством (п. 12.7 розділу 12).

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Згідно із пунктом 9 частини другої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органів охорони культурної спадщини районних державних адміністрацій, органів охорони культурної спадщини місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень належить видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України "Про охорону культурної спадщини" органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону "Про охорону культурної спадщини" пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності.

Згідно частин 4, 5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує і власник не може використовувати право власності на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до частини 8 статті 319 ЦК України особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Судовим розглядом встановлено, що на території міста Суми по вулиці Герасима Кондратьєва, 30 знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевогозначення «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)».

Вказаний будинок зведений у другій половині XIX століття, належав родині Линтварьових, що походили з козацько-міщанського роду Сумщини, який у 1849 році отримав дворянский статус. Це двоповерхова, цегляна будівля, архітектура фасадів якої витримана в стилі неоренесансу, знаходиться на перехресті нинішніх вулиць Олександра Аніщенка та Герасима Кондратьєва.

Розпорядженням представника Президента України від 28.12.1992 № 349 (за № 25) вказаний об`єкт взято під охорону (охоронний № 163-См, у подальшому присвоєно № 2796-См).

Вказаний об`єкт включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Зазначена пам`ятка знаходиться в неналежному стані та потребує вжиття заходів, спрямованих на її збереження від подальших руйнувань.

Відповідно до п. 1 розділу VI Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, інвентаризація об`єктів культурної спадщини здійснюється з метою запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання об`єкта культурної спадщини, його території та зон охорони пам`яток (далі території, що охороняються) в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь шляхом впровадження системи моніторингу. За результатом проведеного періодичного моніторингу складається акт візуального обстеження за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, який підписується уповноваженою(ими) особою(ами), що проводила(и) такий моніторинг, здійснюється фотофіксація стану об`єкта культурної спадщини та території, що охороняється: фото загального вигляду, фото об`єкту в контексті (навколишнім середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкту, фото загроз (дії негативних чинників).

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 11.08.2023 створено комісію, якою проведено моніторинг та візуальне обстеження будівлі пам`ятки культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)».

Згідно з актом візуального обстеження від 18.08.2023 цокольний поверх має значні тріщини, облицювальна плитка частково відпала. З боку дворового фасаду облицювальна плитка відсутня, місцями відпала штукатурка, має місце підтікання фасаду від дощових вод. Також виявлено зміни в автентичності фасаду в частині добудови вхідної групи.

За наслідками проведеного обстеження відповідно листом Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 22.08.2023 № 01-11/800 поінформовано окружну прокуратуру, що вищезазначений об`єкт потребує проведення робіт з реставрації.

Вказані обставини судом першої інстанції встановлено під час судового розгляду на підставі досліджених доказів, зазначені обставини сторонами не оспорювались.

Статтею 1 Закону визначено, що реставрація сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності. Законом передбачено, що проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування на пам`ятках національного значення здійснюється лише за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції на підставі погодженої з ними науково-проєктної документації (ч. 2 ст. 26 Закону).

Таким чином, у разі проведення на об`єкті культурної спадщини реставраційних робіт власнику пам`ятки необхідно попередньо звернутись до органу охорони культурної спадщини та повідомити про наміри проведення таких робіт.

Погодження науково-проектної документації є передумовою одержання дозволу на виконання робіт із реставрації пам`ятки культурної спадщини.

Отже, одним із етапів проведення робіт по реставрації пам`ятки культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)» є замовлення науково-проектної документації.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)», що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30 перебуває у власності територіальної громади міста Суми в особі Сумської міської ради.

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 6 Закону до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Згідно з п. п. 3.2.1, 3.2.5-3.2.7 Положення про Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 14.11.2018 № 4085-МР, саме на вказаний виконавчий орган місцевого самоврядування покладено функції замовника науково-проектної документації об`єктів культурної спадщини, тобто він є уповноваженим органом в розумінні положень Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Разом з тим, ні власник, ні уповноважений ним орган заходи, спрямовані на здійснення реставрації пам`ятки архітектури місцевого значення, зокрема початкового етапу цієї процедури замовлення науково-проектної документації, не вжито, що свідчить про їх бездіяльність та наявність правових підстав для зобов`язання вчинити вказані дії у судовому порядку.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог прокурора щодо визнання бездіяльності Сумської міської ради тому, що дії Сумської міської ради щодо визначення необхідності реставрації та строків і меж її проведення будуть залежати від умов адміністративного договору, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. № 1768.

В пункті 1 вказаного Порядку зазначається, що охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

В охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком вказаного вище Порядку, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Керуючись пунктом 11 частини другої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" управління укладає охоронні договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закон.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18.

Відповідно до п. 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок), власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі № 480/973/23 зобов`язано Сумську міську раду укласти з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)» на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Проте, до цього часу охоронний договір не укладено.

Водночас, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством, зокрема Законом України «Про охорону культурної спадщини», не закріплено імперативну норму, щодо того, що приведення пам`ятки у належний стан, проведення її ремонту, реставрації тощо здійснюються виключно у випадку укладення охоронного договору та лише на умовах, чітко визначених ним.

Навпаки згідно з ч. 4 ст. 23 Закону відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Як зазначалось вище, обов`язок власника чи уповноваженого ним органу здійснювати належне утримання пам`ятки культурної спадщини та у разі її руйнування чи знищення приводити її до належного стану, проводити роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту чи пристосування передбачено ст. ст. 24, 27 Закону.

Відтак, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову прокурора, не врахував, що, оскільки вказані обов`язки чітко визначені законодавством, неукладення охоронного договору на пам`ятку не може бути підставою для звільнення від їх виконання.

По суті охоронний договір на пам`ятку є лише одним із механізмів забезпечення збереження об`єктів культурної спадщини, але не виключним.

У питанні охорони пам`яток серед найважливіших аспектів є своєчасність та ефективність вжитих заходів, спрямованих на захист об`єктів культурної спадщини від руйнувань, відновлення втрачених або пошкоджених елементів таких об`єктів.

Таким чином, звернення прокурора із позовом про зобов`язання уповноважених органів вчинити дії щодо приведення пам`ятки культурної спадщини у належний стан за відсутності укладеного охоронного договору на пам`ятку переслідує легітимну мету, є належним та ефективним способом захисту державних інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 47 Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Крім того, згідно зі статтею 29 Закону на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжиті заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.

Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частин 1, 2 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року справі № 480/13009/23 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Сумської обласної прокуратури Сидоренка Ігоря Анатолійовича задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 по справі № 480/13009/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради та її виконавчого органу - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради стосовно невжиття заходів щодо замовлення науково-проєктної документації по проведенню робіт з реставрації пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 30.

Зобов`язати Сумську міську раду та її виконавчий орган - Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради замовити науково-проєктну документацію по проведенню робіт з реставрації пам`ятки культурної спадщини - "Будинок Линтварьової (Адмінбудинок)" за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 30.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 13.03.2025 року