Справа № 208/493/25
Суддя: Гречана В. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/493/25
провадження № 2-а/208/64/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Гречаної В.Г.,

секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

за участі

представника позивача Григор`єва М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 208/493/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити провадження.

13 січня 2025 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним адміністративним позовом до суду, в якому просить скасувати постанову № 602/1901 від 25 грудня 2024 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

У своїй позовній заяві Позивач зазначає, що 06.01.2025 року йому було видано постанову № 602/1901 від 25 грудня 2024 року, що підтверджується відміткою про отримання в самій постанові, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, на підставі якої на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000, 00 грн. Оскільки постанову отримав лише 06.01.2025 року, він не мав можливості раніше оскаржити її, так як взагалі не знав про її існування. З 2022 року по теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом № 635 про проживання без реєстрації від 18.09.2024 року, складеним комісією у складі техніків КП КМР «Добробут», яке обслуговує будинок, в якому він проживає, та мешканців будинку.

Про його фактичне місце проживання ним особисто було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_3 під час уточнення його військово-облікових даних у жовтні 2024 року. До цього часу, у тому числі у грудні 2024 року, на зазначену ним адресу жодних повісток про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило та йому не вручалося. Окрім того, на адресу його реєстрації, де проживає його мати, а саме: АДРЕСА_2 , жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 йому не надходило та мамі не вручалося. При цьому звертає увагу суду на те, що відповідно до п.8 Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 року № 154 (із змінами), ІНФОРМАЦІЯ_3 не міг направити йому повістку на адресу його реєстрації, оскільки вона знаходиться на території іншої адміністративно-територільної одиниці. Таким чином, оскільки повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на його адресу не надходила та йому не вручалася, то у нього були відсутні зобов`язання з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а значить і не були порушені правила військового обліку та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 210 КУпП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Гречаній В.Г., здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.01.2025 року позивачу поновлено строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП від 25.12.2024 року № 602/1901 та відкрито провадження у справі № 208/493/25 та призначено до судового розгляду.

13.02.2025 року від відповідача отримано відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги просять залишити без задоволення враховуючи наступне.

Згідно пунктів 1,2 постанви № 154 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 року:

- територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органом військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації;

- територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, атами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Головнокомандувача Збройних сил, Міноборони. Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних сил, іншими нормативн0- правовими актами, цим Положенням.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Укарїні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан , який триває по теперішній час.

Також згідно Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року( зі змінами) на території України було оголошена загальна мобілізацію.

Відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадян України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвитку України чи проходять службу у військовому резерві зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративним послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повстці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п.п.2,30,30-3 постанови № 560 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» від 16 травня 2024 року, 10 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта», позивачу була направлена повістка № 543418, щодо його явки до кам`янського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 11:00 годину 27 жовтня 2024 року. Однак позивач у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не сповістив належним чином, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпА.

Відповідач по справі просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вона винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Григор`єв М.І. просив скасувати постанову про притягнення до відповідальності з підстав зазначених у позові.

Вказав, що ОСОБА_1 не отримував жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а складена відносно нього постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч.3 ст. 210 КУпАП є взагалі незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. Також просив суд долучити до матеріалів справи судову практику розгляду справ зазначеної категорії іншими судами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Постановою №602/1901 від 25.12.2024 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ТЦК та СП) підполковником ОСОБА_4 . ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно постанови № 602/1901 про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2024 року правопорушення складається в тому, що у грудні 2024 року засобами зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 була направлена повістка на адресу його проживання щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак у визначений термін він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив п.10 ч.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого стану, порушивши тим самим зобов`язання покладенні на нього вищевказаними нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Відповідно до акту № 635 про проживання без реєстрації від 18.09.2024 року, складеного техніком КП КМР «Добробут ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 дійсно постійно мешкає без реєстрації з 2022 року по теперішній час громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчать та підписуються сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу його проживання ніхто не направляв та особисто йому ніхто не вручав, то у нього були відсутні зобов`язання з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім того, в самій постанові не зазначено дату направлення повістки, та яким саме поштовим відправленням вона направлялася, мета його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце день і час явки за викликом, коли повістка надійшла на його адресу та причини її невручення та якими доказами це підтверджується. Таким чином у відповідача ніяких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, немає та взагалі їх не існує, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченного ч.3 ст. 210 КУпАП.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17березня 2014року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначеного чіткого порядку припинення особливого періоду.

Тобто, з 18 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їє парва, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч.1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначене перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на сонові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної соосби в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шаляхлм надання доказів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, спірні правовідносини у даній справі склалися з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі й тих, які додані ІНФОРМАЦІЯ_3 до свого відзиву, повістка про виклик ОСОБА_1 була сформована автоматично 10.10.2024 року. (Трек номер поштового відправлення 364). Відповідно даних відстеження вказаного трек номеру відправлення «Укрпошта», вбачається, що відправлення було надіслано за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою, по якій позивач фактично не проживає і це працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 відомо, оскільки навіть в самій постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 т. 210 КУпАП місцем його проживання (перебування) зазначено: АДРЕСА_1 .

Окрім того, в постанові, що оскаржується зазначено, що повістка була направлена позивачу у грудні 2024 року, однак в самому відзиві на позовну заяву зазначено, що повістка була направлена позивачу не в грудні, а саме 10.10.2024 року. Таким чином, вбачається розбіжноість в датах направлення позивачу по справі повісток. Також слід звернути увагу й на те, що при викладі фактичних обставин справи в постанові, не зазначено точну дату відправлення повістки, дату та час, на яку ОСОБА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також не надано підтвердження отримання повістки або причини повернення її до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відсутність доказів отримання повістки позивачем або її вручення шляхом направлення поштовим відправлення через «Укрпошта», або надання будь-якого підтвердження про відмову позивачем отримати її, свідчить про недоведеність факту належного повідомлення позивача про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що в свою чергу спростовує факт порушення ним військового обліку, який виразився в неприбутті на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Аналізуючі усі наявні в справі докази вбачається, що посадова особа, якою була прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП не було в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, не надано їм належної оцінки, що в свою чергу привело до прийняття, на думку суду, необґрунтованого рішення.

Суд звертає увагу на те, що згідно положень ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач здійснив розгляд справи не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та виніс Постанову №602/1901 необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, що є підставою для її скасування.

Верховний Суд в постанові від 08.07.2020 рок по справі № 463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені події та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Таким чином, наявність усіх юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що відповідач не довів правомірності свого рішення, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72,-76 79, 256, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасуваня постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 №602/1901 від 25.12.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.03.2025 р.

Суддя В.Г. Гречана