Справа № 160/23044/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Буснюк В.В.
представника позивача Приставки В.В.
представника відповідача Натолоки Ю.В.
представника відповідача Олєйникової О.Г.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
25.10.2024 року Міністерством юстиції України до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачем зазначено, що згідно пункту 14 частини 1 статті Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», у разі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців суб`єктом державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси. Стверджує, що Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців та не здійснює реєстраційних дій на виконання судового рішення щодо виключення відомостей про реєстрацію фізичної особи-підприємця в ЄДР.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2020 року, на підставі пункту 4 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі було зупинено до одержання результатів почеркознавчої експертизи.
В судовому засіданні 10.02.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.
В судовому засіданні 10.02.2025 року представник Міністерства юстиції України проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.
В судовому засіданні 10.02.2025 року представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.
В судове засідання 10.02.2025 року Державний реєстратор Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васенін Юрій Володимирович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про перенесення або відкладення розгляду справи не звертався.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив та зазначає наступне.
Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) було відкрито виконавчі провадження.
17.04.2023 року представником позивача було подано скаргу на реєстраційні дії, які проведені державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак наказом Міністерства юстиції України №1899/7 від 08.08.2023 року скаргу залишено без розгляду.
Позивач вважає, що оскільки його внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, без його відома, то запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2017 підлягає скасуванню, як такий, що винесено протиправно.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі Закон №755).
Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Згідно абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», заявник це фізична особа, яка має намір стати підприємцем, або уповноважена нею особа - у разі подання документів для державної реєстрації фізичної особи підприємцем.
У відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Відповідно до астин 1, 2, 4 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. Якщо документи подаються особисто, заявник пред`являє свій паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України, або паспортний документ іноземця, або посвідчення особи без громадянства, або посвідку на постійне або тимчасове проживання.
У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.
Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.
Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено вимоги до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації.
Так, документи, що що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: 1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію); 2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами); 3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; 4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством; 5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена; 6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.
Відповідно частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подається такий обов`язковий документ, як заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем.
Згідно частини 5 та 6 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо документи подаються особисто, заявник пред`являє свій паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України, або паспортний документ іноземця, або посвідчення особи без громадянства, або посвідку на постійне чи тимчасове проживання.
У разі подання документів, крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі, представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.
Стаття 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачає порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій. Так, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, документів, що подаються заявником для державної реєстрації.
Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).
Виходячи із наведених вище приписів Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», що діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем повинна подати державному реєстратору за місцем проживання визначений законом перелік документів у електронній або паперовій формі. У паперовій формі документи надаються наступними шляхами: особисто, або поштовим відправленням. При поданні документів особисто, заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена.
Як вбачається із внутрішнього опису документів реєстраційної справи №2_224 113694_29, для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державному реєстратору були надані в паперовій формі наступні документи: заява на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, картка платника податків.
З матеріалів реєстраційної справи судом встановлено відсутність нотаріально посвідчених підписів заявника (позивача) на заяві та відсутність листа з описом вкладення, що є свідченням того, що такі документи не надсилались рекомендованим листом з описом вкладення. Також матеріали реєстраційної справи не містять доказів подання таких документів уповноваженою особою заявника (позивача). Отже, можна припустити, що такі документи подавались заявником особисто, адже іншого шляху подання документів в паперовій формі для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» не містив.
При цьому, позивач в судовому засіданні пояснив, що ніколи, в тому числі у 2017 році, не звертався до Державного реєстратора Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніна Юрія Володимировича для реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, не заповняв власноручно та особисто не підписував заяву на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, нікого не уповноважував від його імені подавати документи для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами).
З аналізу наведеного можна зробити висновок, що вимог до заповнення заяви особисто заявником такий не містить, така вимога є лише щодо підпису.
Отже, предметом доказування у цій справі є встановлення або спростування факту саме підписання позивачем заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, на підставі якої 13.02.2017 року зроблений запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.
З метою ідентифікації виконавця підпису в заяві на проведення державної реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, судом було призначено судову почеркознавчу експертизу.
Так згідно висновку експерта від 28.11.2024 №1-24 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_1 на першій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справ №2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст « ОСОБА_1 » на першій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справи № 2_224_113694 2 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст « 13.02.2017» на першій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справи №2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис від імені Бебеха у графі «Заявник» в Описі документів, що надають фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця» від 13.02.2017 року реєстраційної справи № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст « 13.02.2017» у графі «Заявник» в Описі документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця» від 13.02.2017 року реєстраційної справа № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст «Бебех С.П.» у графі «Заявник» в Описі документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця» від 13.02.2017 року реєстраційної справа № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 на другій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справи № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст « ОСОБА_1 » на другій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справи № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; рукописний текст « 13.02.2017» на другій сторінці заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 13.02.2017 року реєстраційної справи № 2_224_113694_24 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Суд, зважаючи на висновки експертизи, які підтверджують, що підписи в заяві на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця позивача виконані не позивачем, а іншою особою, пояснення позивача, надані в суді, приходить до висновку, що проведена Державним реєстратором Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніним Юрієм Володимировичем державна реєстрація позивача як фізичної особи-підприємця шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2017 року є протиправною.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача в даній справі, суд виходить з того, що відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», однією з підстав для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення.
При цьому, таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до положень частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо зобов`язання Міністерства юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом, спірний запис вчинено державним реєстратором Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніним Юрієм Володимировичем.
В свою чергу, відповідно повідомлення Акціонерного товариства «Укрпошта», наказом УДППЗ «Укрпошта» від 21.02.2017 року №151 «Про зупинення проведення державної реєстрації» зупинено надання послуг державної реєстрації з 01.03.2017 року. Штат служби державної реєстрації Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» скорочено з 01.05.2017 року. Трудовий договір з державним реєстратором ОСОБА_2 припинено 28.04.2017 року.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» систему органів державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.
До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить: 1) формування державної політики у сфері державної реєстрації; 2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації; 2-1) організація роботи з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, крім нотаріусів, які виконують повноваження державної реєстрації відповідно до покладених на них законом обов`язків; 3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань; 4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру; 6) визначення технічного адміністратора; 7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації; 11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; 12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю; 13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
До повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить: 1) забезпечення: прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.
Державний реєстратор, зокрема проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Втручання будь-яких органів, їх посадових осіб, громадян, юридичних осіб та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій, крім випадків, передбачених цим Законом, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Згідно частини 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до частини 2 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Міністерство юстиції України розглядає: 1) скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії; 2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами. Під час розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України здійснюється також перевірка відповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, що оскаржувалися до відповідного територіального органу.
Частиною 7 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України.
Підставою для визнання прийнятою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії є: а) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор провів реєстраційну дію з порушенням загальних засад державної реєстрації, визначених пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 4 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором проведено реєстраційну дію; б) Міністерством юстиції України встановлено, що реєстраційні дії проведено за наявності підстав для відмови в державній реєстрації. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій проведено реєстраційну дію; в) Міністерством юстиції України встановлено, що реєстраційні дії проведено всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції". У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну санкцію (з посиланням на відповідне положення Закону України "Про санкції"), всупереч якій проведено реєстраційну дію.
Реєстраційна дія визнається вчиненою з порушенням цього Закону та скасовується виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 цієї частини.
Не можуть бути підставою для визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії допущені під час її проведення формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей у Єдиному державному реєстрі.
Одночасно із визнанням вчиненою з порушенням цього Закону та скасуванням реєстраційної дії, скасуванням рішення територіального органу Міністерства юстиції України, а також у разі відсутності підстав для їх скасування Міністерство юстиції України може прийняти одне із рішень, передбачених пунктами 4-6 цієї частини.
У разі визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії Міністерство юстиції України забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.
Отже підсумовуючи суд приходить до висновку, що Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців та здійснює реєстраційні дії щодо виключення відомостей про реєстрацію фізичної особи-підприємця в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про скасування вимог зі сплати єдиного внеску, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, що обрали спрощену систему оподаткування.
Абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються положеннями Закону про оплату праці, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами).
Також платниками єдиного внеску, як зазначено у пункті 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Спірним в цій справі є питання наявності у позивача як особи, підприємницька діяльність якого фактично не здійснювалась, та відносно якого судом встановлено протиправність реєстрації його як фізичну особу-підприємця у ЄДР, обов`язку з нарахування та сплати єдиного внеску саме як фізичною особою-підприємцем.
Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зняття з обліку платників єдиного внеску, зокрема фізичних осіб - підприємців здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.
Відтак, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що початком нарахування єдиного внеску, для фізичних осіб-підприємців є дата державної реєстрації фізичної особи як підприємця, а закінчення нарахування єдиного внеску для цієї категорії осіб є дата внесення до ЄДР запису про припинення підприємницької діяльності.
Велика Палата Верховного Суду у справі від 01.07.2020 року № 260/81/19 дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження у позивача статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом № 755-IV, що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.
Судом встановлено, що позивач набув статусу фізичної особи-підприємця 13.02.2017, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, фактично підприємницьку діяльність позивач не здійснював, документи для внесення даних про нього до ЄДР не подавав.
З урахуванням визначеного чинним законодавством України суб`єктного складу платників єдиного внеску, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 01.07.2020 року у справі № 260/81/19, суд приходить висновку, що позивач не мав статусу платника єдиного внеску у 2017-2020 роках відповідно до норм чинного законодавства України.
Також беручи до уваги те, що позивач не ініціював проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та зареєстрований як ФОП без відповідного власного волевиявлення, а отже не може вважатись фізичною особою-підприємцем та платником єдиного внеску для цілей Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», взяття позивача на облік як фізичну особу-підприємця та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є протиправним, а тому слід зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку як фізичної особи-підприємця та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Щодо зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області повернути стягнуті грошові кошти за вимогами про сплату боргу (недоїмки), суд зазначає наступне.
Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 23.07.2021 року №417 (далі Порядок №417).
Згідно пункту 2 Порядку №417 цей Порядок визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - Платник), надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску, в тому числі тих, які сплачені через єдиний рахунок.
Відповідно до пункту 3 Порядку №417 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: надміру сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані на належний рахунок 3556 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону); помилково сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані не на належний рахунок 3556 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника; рахунок 3556 - відповідний небюджетний рахунок за субрахунком 3556 Рахунки для зарахування єдиного соціального внеску, відкритий в Державній казначейській службі України.
Підпунктом 1 пункту 5 Порядку №417 встановлено, що повернення коштів здійснюється у випадку надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556.
Згідно пункту 6 Порядку №417 повернення здійснюється на підставі заяви Платника про повернення коштів.
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява про повернення коштів з рахунків 3556 подається до територіального органу ДПС за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених коштів, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
До Заяви Платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (до Заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа). Копія цього документа завіряється Платником особисто.
Відповідно до пункту 9 Порядку №417 у разі надходження Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження до територіального органу ДПС Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку або приймає рішення про відмову у задоволенні Заяви.
Суд вказує на необхідності вжиття позивачем заходів, передбачених Порядком №417 щодо подання заяви за формою Додатку №1, для забезпечення повернення відповідної суми коштів, а зв`язку з відсутністю відповідної заяви до відповідача, позовна вимога про повернення стягнутих грошових коштів за даними вимогами є передчасною.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини третьої).
Так, ухвалою суду 20.12.2023 року призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, витрати на проведення якої були покладені на позивача.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2147,20 грн., що документально підтверджується квитанціями до платіжної інструкції від 07.09.2023 року №63 та від 26.09.2023 року №24.
Враховуючи, вищевикладене понесені позивачем витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 21 203,84 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України та витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України у сумі 1073,60 грн. та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у сумі 1073,60 грн.
Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-4681-51/51У від 11.11.2019 року, № Ф-4681-51у від 11.11.2019 року, № Ф-4681-51/62у від 17.11.2020 року, № Ф-4681-51/62У від 20.02.2020 року, № Ф-4681-51У від 20.02.2020 року.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку як фізичної особи-підприємця та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 21 203,84 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2025 року.

Суддя С.І. Озерянська