Справа № 420/22130/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22130/24

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

повний текст судового рішення

складено 26.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі позивач, ГУ ПФУ в Одеській області) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач), в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №74927731 від 02.07.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн..

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач із постановою про накладання штрафу від 02.07.2024 року не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що, просить суд її скасувати з огляду на насупне. Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року по справі №420/3678/24, яке набрало законної сили 29.04.2024 року, ОСОБА_1 03.06.2024 року проведено нарахування з 05.08.2023 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2024 року становитиме 23610,00 грн. Перерахунок пенсії проведено за період з 05.08.2023 року по 30.06.2024 року, але доплата до пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до рішення суду №420/24328/21 з 01.12.2019 року та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсія ОСОБА_2 виплачується в максимальному розмірі. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та не враховуючи роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем від 17.06.2024 безпідставно винесено постанову ВП №74927731 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, постанова оскаржена Управлінням до суду. Державним виконавцем не взято до уваги для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами. Постанова ВП №74927731 від 17.06.2024 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. оскаржена Головним управлінням до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року у справі №420/3678/24 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з 05.08.2023 року ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 05.08.2023 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

29.04.2024 року у справі №420/3678/24 видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.05.2024 року відкрито виконавче провадження №74927731 з виконання виконавчого листа №420/3678/24 (а.с.9-10); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

03.06.2024 року ГУПФ України в Одеській області на виконання рішення суду у справі №420/3678/24 здійснено перерахунки пенсії позивача:

- з 05.08.2023 року - до складу пенсії входить доплата 2000грн. за Постановою КМ України №713, пенсія визначена у розмірі 25084,80 грн. та обмежена до виплати максимальним розміром 20930 грн. (а.с.18);

- з 01.07.2024 року - до складу пенсії входить доплата 2000 грн. за Постановою КМ України №713, пенсія визначена у розмірі 25958,93 грн. та обмежена до виплати максимальним розміром 23610 грн. (а.с.19).

Листом від 05.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило відповідача, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року по справі №420/3678/24, яке набрало законної сили 29.04.2024 року, ОСОБА_1 03.06.2024 року проведено нарахування з 05.08.2023 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2024 року становитиме 23610,00 грн.. Перерахунок пенсії проведено за період з 05.08.2023 року по 30.06.2024 року, але доплата до пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та пенсія виплачується в максимальному розмірі. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Враховуючи викладене, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» позивач просив закінчити виконавче провадження по виконавчому листу №420/3678/24, виданому 29.04.2024 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с.12-13).

В додатки до листа надано копії перерахунків пенсії ОСОБА_2 з 05.08.0223 року та з 01.07.2024 року.

17.06.2024 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №74927731 за невиконання вимог виконавчого листа №420/3678/24, виданого 29.04.2024 року Одеським окружним адміністративним судом, на підставі ст.ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. (14-15).

У постанові зазначено, що станом на 17.06.2024 року на адресу Відділу примусового виконання жодних відомостей стосовно виконання рішення суду не надходило, у зв`язку із чим вимоги виконавчого документа боржником не виконано.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 02.07.2024 року ВП №74927731 за невиконання вимог виконавчого листа №420/3678/24, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 10200 грн. (а.с.20-21).

Постанова прийнята на підставі ст.ст.63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження».

У постанові зазначено, що вимоги виконавчого документа боржником повторно не виконано.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату подання позову у даній справі та дату ухвалення рішення в ній позивачем не спростовано те, що на дату оскаржуваної постанови від 02.07.2024 року не мало місця повторне невиконання рішення суду. Повторність невиконання рішення суду не спростована позивачем, та випливає з обставин, встановлених у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч.1 ст.63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановленого судом першої інстанції, підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., є не виконання Головним управлінням ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року по справі №420/3678/24 в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої з 05.08.2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у зв`язку з не повним виконанням судового рішення без поважних причин, а саме, застосуванням Головним управлінням ПФУ в Одеській області до пенсії стягувача обмеження її максимальним розміром.

При цьому, позивач вказує, що згідно п.1 Постанови №713 передбачена щомісячна доплата встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року а отже, доплата різниці в пенсії відсутня.

Крім того, пенсійний орган зазначає, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, оскільки за наслідками здійсненого нарахування ОСОБА_1 за період з 05.08.2023 року по 30.06.2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», доплата пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період та пенсія виплачується в максимальному розмірі.

При цьому, обґрунтовуючи правомірність обмеження розміру пенсії позивача представник позивача вказує, що розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та пенсія виплачується в максимальному розмірі.

З перерахунку пенсії ОСОБА_1 , здійсненого на виконання вказаного рішення суду, вбачається, що пенсійним органом з 05.08.2023 р., крім щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., нарахована індексація за 2022 рік згідно постанови КМ України від 16.02.2022 № 118, а також індексація за 2023 рік згідно постанови КМ України від 24.02.2023 року № 168, однак нарахувавши з 05.08.2023 року пенсію з надбавками в розмірі 25084,80 грн., за період з 05.08.2023 по 30.06.2024 застосував обмеження максимального розміру пенсії сумою до виплати 20 930,00 грн., а з 01.07.2024 року 23610,00 грн..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання рішення суду з поважних причин.

Крім того, пенсійний орган як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі зазначає, що ним оскаржена постанова державного виконавця від 17.06.2024 року про накладення на ГУПФ України в Одеській області штрафу 5100 грн..

Однак, як вбачається з відомостей ЄДРСР, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року у справі №420/20485/25, залишеним без змін П`ятим апеляційним адміністративним судом постановою від 10.09.2024 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 74927731 від 17.06.2024 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн..

За таких обставин, станом на дату винесення постанови виконавця ГУ ПФУ в Одеській області доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі №420/3678/24 до ВДВС не надано, як і не надано таких доказів до суду.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу останнім було встановлено факт повторного невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення без поважних причин.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька