Справа № 200/3968/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року справа №200/3968/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - Металургійний завод на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі № 200/3968/24 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - Металургійний завод про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулося до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - Металургійний завод про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 в сумі 3 357 136,64 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем не відшкодовано здійснені органом пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що працювали на підприємстві відповідача на роботах, що надають право на призначення пенсій на пільгових умовах (список №1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі № 200/3968/24 позов задоволено, внаслідок чого стягнуто з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - Металургійний завод на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , призначених на пільгових умовах за списком № 1 за період з жовтня 2023 по квітень 2024 року в сумі 3 357 136,64 (три мільйона триста п`ятдесят сім сто тридцять шість) гривень 64 копійок.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідач Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - Металургійний завод є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 30939178, є страхувальником та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (позивач у справі).

Згідно з даними картки особового рахунку Приватного акціонерного товариства Донецьксталь" - металургійний завод за останнім обліковується заборгованість в сумі 3 357 136,64 грн, що виникла через невідшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Згідно з відомостями особового рахунку сума відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (список № 1) становить за жовтень 2023 року - 536 709,97 грн (сплачено в сумі 30 879,62 грн), за листопад 2023 року в сумі 525 783,04 грн (сплачено 27 592,74 грн), за грудень 2023 року 512 766,02 грн (сплачено 27 592,74 грн), січень 2024 року 221 700,20 грн (сплачено 24 305,86 грн), лютий 2024 року 786 758,52 грн (сплачено 30879,62 грн), березень 2024 року 548 496,18 грн (сплачено 29 341,07 грн), квітень 2024 року 419 568,50грн (сплачено 24 054,14 грн).

Відповідно до наявних в матеріалах справи супровідних листів до розрахунків витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачу направлені:

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2023 року № 0500-0608-8/89280 від 18.10.2023, до якого додані сформовані у звітному місяці розрахунки, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення отриманий відповідачем 31.10.2023;

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за листопад 2023 року № 0500-0608-8/99406 від 20.11.2023, до якого додані сформовані у звітному місяці розрахунки, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення отриманий відповідачем 05.12.2023;

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень 2024 року № 0500-0608-8/7274 від 24.01.2024, до якого додані сформовані у звітному місяці розрахунки, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення отриманий відповідачем 16.02.2024;

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий 2024 року № 0500-0608-8/17169 від 21.02.2024, до якого додані сформовані у звітному місяці розрахунки, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення отриманий відповідачем 05.03.2024;

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень 2024 року № 0500-0608-8/28298 від 22.03.2024, до якого додані сформовані у звітному місяці розрахунки, направлений позивачу електронною поштою 25.03.2024 ;

лист про суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2024 року № 0500-0608-8/39936 від 22.04.2024, до якого додано сформовані у звітному місяці срозрахунки, направлені позивачу електронною поштою 22.04.2024.

В матеріалах справи наявні наведені позивачем у Розрахунку суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, згідно Додатку7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розрахунки, формування яких передбачено п. 6.4. Інструкції Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Частиною 15 статті 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються.

Суд звертає увагу на правовий висновок щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 804/18891/14 та від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення ч.15 статті 106 Закону № 1058-IV.

Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства, не застосовуються.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 01.12.2021 у справі № 140/1205/19 не знайшла необхідності відступати від вказаного висновку, оскільки в даному випадку термін недоїмка вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України, не застосовуються.

Таким чином, доводи відповідача про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог щодо витрат за період з жовтня 2023 року по лютий 2024 року є необґрунтованими.

Правовідносини, пов`язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються перехідними положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція, Інструкція № 21-1).

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції встановлені розміри відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, абз. 3 пункту 6.1 цієї Інструкції визначено, що платники, зазначені в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодовують 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктами 6.4, 6.7, 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

За наведеного правового регулювання, підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є відповідний розрахунок, складений згідно вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Розрахунки, які не оскаржені, є узгодженими та є обов`язковими для виконання. У разі оскарження та залишення їх в силі, розрахунки є узгодженими та є обов`язковими для виконання, після ухвалення відповідного судового рішення.

Зазначене вище свідчить про обов`язок підприємств та організацій здійснювати покриття Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком №2. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

В матеріалах справи наявні розрахунки відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсії та докази їх направлення відповідачу, загальна сума розрахунків, копії яких наявні в матеріалах справи, відповідає сумі витрат, що визначена позивачем до відшкодування.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.01.2021 у справі №640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд в постановах від 14.09.2022 у справі №817/1943/17, від 26.10.2022 у справі №812/1231/17.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 826/16544/17, оскільки в межах тієї справи встановлено невідповідність заявленої органом пенсійного фонду суми відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сумі витрат, що зазначені у розрахунках, в той час як в межах цієї справи судом таких невідповідностей не встановлено, відповідачем не визначено.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на те, що вимогами заявленого позову є стягнення несплачених фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії у судовому порядку, обґрунтованість їх розміру, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Правомірність призначення пільгової пенсії та правомірність визначення відповідача відповідальним за відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії виходить за межі предмета доказування у даній справі, оскільки розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не є предметом судового розгляду і такі відповідачем не оскаржено, відтак, суд не може в межах заявленого позову, предметом якого є стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, здійснювати правий аналіз підстав призначення пенсії та визначення відповідача відповідальним за відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість стягнення суми витратна виплату та доставку пільгових пенсій без дослідження обґрунтованості призначення пенсії та первинних доказів отримання пенсії пенсіонером, оскільки будь-яких документів, які б свідчили про неправильність розрахунків позивача або надавали підстави для сумніву у їх неправомірності відповідачем суду не надано. Також є безпідставними доводи відповідача щодо протиправності формування позивачем щомісячних розрахунків, оскільки зазначені твердження спростовуються положеннями п. 6.4 Інструкції, відповідно до якого після перерахунку або призначення пенсії нові розрахунки формуються протягом місяця.

Враховуючи підтвердження наявними в матеріалах справи розрахунками суми заявлених відповідачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 1, підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - Металургійний завод на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі № 200/3968/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі № 200/3968/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 березня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко