Справа № 141/108/25
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/108/25
Провадження № 2-а/141/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 141/108/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

06.02.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою № 3954 від 03.01.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн, оскільки він 15.10.2024 не прибув у вказаний в повістці № 314182 строк до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неприбуття за повісткою. Також у оспорюваній постанові зазначено, що електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 та надіслана рекомендованим листом 615 на поштову адресу АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення було повернуто, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Неприбуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

Разом з тим, позивач зазначає, що про існування вказаної повістки він дізнався від працівника поліції ОСОБА_2 , який повідомив позивачу, що він перебуває у розшуку, у зв`язку з його неявкою за викликом по повістці до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поряд з цим, з довідки про причини повернення/досилання поштового відправлення 615 убачається, що відмітку про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця проживання проставлено 18.10.2024, після необхідної дати прибуття до відповідного відділу РТЦК 15.10.2024.

Також позивач зазначає, що працівником поштового відділення, який мав вручити позивачу повістку по місцю проживання, не відвідувалось його місце проживання, а лише було зроблено телефонний дзвінок до ОСОБА_3 (баби дружини), яка повідомила, шо ОСОБА_1 на роботі та вдома його не має. Окрім того, перебування позивача у трудових відносинах з АТ «Газорозподільчі системи України» є фактом, який відомий працівникам відповідного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що також зазначено у оспорюваній постанові.

Оскільки з дня складення оспорюваної постанови по дату подання даного позову до суду під час подальших відвідувань позивачем відповідного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 будь-яких уточнень даних не відбулося, позивач вважає, що єдиною підставою для складення оспорюваної постанови є незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Окрім того, позивач зазначає, що кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, національний реєстр адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад України, введений 26.11.2020 наказом Міністерства розвитку громад та територій України (Мінрегіону), визначено існуючі наседені пункти України з присвоєнням відповідного КАТОТТГ.

Так, в межах Оратівської селищної територіальної громади є населений пункт село Оратів з КАТОТТГ UA006405, а також селище Оратів, що є адміністративним центром територіальної громади з КАТОТТГ UA0015141. Вказані населені пункти перебувають на значній відстані в межах громади та мають різний статус.

Однак, у протоколі № 245 від 20.12.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеного відносно позивача у встановлених обставинах вказано, що повістку про виклик до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.10.2024 було н аправлено в с. Оратів. У постанові у встановлених діяннях позивача вказана аналогічна інформація про те, що повістка до сьомого ІНФОРМАЦІЯ_3 направлялась у с. Оратів.

Разом з тим, у викладених в протоколі поясненнях позивач зазначив, що проживає у селищі Оратів, про шо також вказав і під час звірки даних. Аналогічна інформація зазначена й у оспорюваній постанові.

Таким чином, позивач вважає, що протокол № 245 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 20.12.2024 містить суттєві недоліки, у зв`язку з чим неможливе винесення на його підставі з дотриманням норм КУпАП оспорюваної постанови № 3954 від 03.01.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка містить протиріччя між доказами та обставинами справи, а тому просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову № 3954 від 03.01.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 10.02.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 141/108/25, призначено справу до розгляду на 20.02.2025, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за наслідками розгляду якої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також установлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

20.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення у справі від 20.02.2025, в обґрунтування яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не було підготовлено у встановлений строк, у зв`язку із значною завантаженістю головного спеціаліста командування, на яку покладено обов`язки юрисконсульта.

Окрім того, до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з дислокацією в селищі Оратів було направлено запит про витребування справи з адміністративного провадження. Станом на 20.02.2025 справа з адміністративного провадження до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надійшла.

Відтак, за вказаних обставин, вимоги ухвали суду від 10.02.2025 щодо вчасного надання відзиву та надання матеріалів адміністративної справи відповідачем не виконано, а тому представник відповідача просить суд продовжити строк для надання відзиву на позовну заяву і витребувані судом докази по справі та відкласти розгляд справи № 141/108/25 на іншу дату.

Судове засідання, призначене на 20.02.2025, не відбулось та було відкладено на 27.02.2025, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача від 20.02.2025 про відкладення розгляду справи.

В подальшому до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення у справі, в обґрунтування яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

У зв`язку із значною завантаженістю головного спеціаліста командування, на яку покладено обов`язки юрисконсульта, представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи № 141/108/25 на іншу дату.

Одночасно із додатковими поясненнями представником відповідача надано матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за наслідками розгляду якої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Судове засідання, призначене на 27.02.2025, не відбулось та було відкладено на 11.03.2025, у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

11.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву від 11.03.2025, в обґрунтування якого зазначено, що 15.10.2024 об 11 год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у строк, вказаний у повістці, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неприбуття за повісткою.

Згідно п. 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 (далі по тексту Порядок № 560), виклик громадян до районних (міських) стеериторіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Повістка може формуватися за допомогою Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п. 30 Порядку № 560 від 16.05.2024). Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення (п. 30-2 Порядку № 560 від 16.05.2024).

Зазначаючи в позові відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач помилково вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 є ініціатором формування електронної повістки, направленої на його адресу.

Згідно ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України. Розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є держатель реєстру. ТЦК та СП є органом адмініструванняя реєстру.

Отже, 05.10.2024 була сформована Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів електронна повістка № 314182 на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 , накладено електронний підпис начальника сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , де позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. Електронна повістка направлена до АТ «Укрпошта» та АТ «Укрпошта» повістку № 314182 рекомендованим листом 615 з повідомленням та описом вкладення направлено за задекларованою позивачем адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення 615 повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Причина повернення поштового відправлення підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта».

Відповідач зазначає, що відповідно до підпункту 2 п. 41 Постанови № 560 від 16.05.2024, позивач був належним чином повідомлений про виклик до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 год 15.10.2024. Таким чином, позивач не виконав вимоги мобілізаційного законодавства та проігнорував виклик до ТЦК та СП, не прибувши 15.10.2024 об 11 год до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач в позовній заяві зазначає про порушення Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 за № 1071, однак представник відповідача зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 є відокремленим підрозділом органу військового управління і не надає послуги поштового зв`язку, та, окрім того, АТ «Укрпошта» не є стороною справи № 141/108/25. Відтак обставини прийняття, направлення та повернення поштового відправлення можуть бути досліджені лише з особою, яка відповідно чинного законодавства наділена повноваженнями на вчинення певних дій.

У зв`язку з тим, що позивач не прибув за повісткою до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_8 » було автоматично сформовано звернення до національної поліції про доставлення ОСОБА_1 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення адміністративного протоколу. 20.12.2024 працівниками поліції було встановлено та доставлено позивача до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відповідальним працівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення № 245 від 20.12.2024 було зафіксовано правопорушення неприбуття до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за повісткою № НОМЕР_1 у встановлений в ній строк, а саме 15.10.2024.

Стосовно зазначення в протоколі № 245 адреси « АДРЕСА_1 », на яку було направлено повістку, та, на думку позивача, порушення складення протоколу, а також вказівка села Оратів, а не селища Оратів, де зареєстрований позивач, представник відповідача звертає увагу суду, що в протоколі вказано індекс населеного пункту, а саме 22600, який присвоєно селищу Оратів. Поштовий індекс це унікальний числовий код, що використовується для швидкої і точної ідентифікації населених пунктів, районів і вулиць під час сортування та доставки пошти. Селу Оратів присвоєно поштовий індекс 22633, а тому вказівка в протоколі № 245 і також зазначення місця направлення повістки № 314182 як с. Оратів ідентифікується вказаним поштовим індексом як селищу Оратів.

Представник відповідача зауважує, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було застосовано у зв`язку з тим, що в Україні триває особливий період, який розпочався 18.03.2014 відповідно до Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Також представник відповідача зазначає, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 03.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 3954. Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі № 245 від 20.12.2024.

На підставі доказів, які містяться у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Окрім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення № 3949 від 10.01.2025 була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , який приступив до обов`язків на посаді згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 № 102 від 13.05.2022.

Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, але не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі № 245 від 20.12.2024.

На підставі доказів, які містяться у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відтак було винесено постанову № 3954 про визнання гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Отже, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та законами України.

Відтак, представник відповідача вважає, що жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови № 3954 від 03.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП протиправною та скасування її немає, свободи та інтереси позивача по даному адміністративному позову відповідачем порушено не було.

Враховуючи вказані обставини, представник відповідача вважає вимоги позовної заяви безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Інших заяв чи клопотань від позивача до суду не надходило.

Згідно ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/108/25, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступних висновків.

Як убачається із відомостей, що містяться у матеріалах адміністративної справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку у сьомому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (Оратів), звірка контактних даних відбулась 17.07.2024, звірка даних при особистій явці -20.02.2024. Також з 30.11.2024 ОСОБА_1 перебував у розшуку, у зв`язку з неприбуттям за викликом у ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці (ст. 22 ЗУ «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Відповідно до повістки № 314182, підписаної 05.10.2024 шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Оратів) 15.10.2024 об 11:00 год для уточнення даних.

Згідно довідки ф. 20 поштове відправлення 615 повернуто і вручено адресату (відправнику) 18.10.2024. Причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до протоколу № 245 від 20.12.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеного інспектором відділення обліку мобілізаційної роботи сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 15.10.2024 ОСОБА_1 у строк, вказаний у повістці № 314182, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 та рекомендованим листом 06 002 929906 15 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

У протоколі № 245 від 20.12.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зазначено, що за порушення вимог мобілізаційного законодавства передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у протоколі № 245 від 20.12.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 03 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 4, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Поряд з цим, із вказаного протоколу убачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом та надав письмові пояснення, зокрема, пояснив, що не визнає своєї вини у вчиненому правопорушенні, у зв`язку з тим, що не отримував повістки, про її існування йому не було відомо. Він дізнався від працівників поліції про те, що знаходиться в розшуку, та був доставлений до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_1 зазначив, що звіряв контактні дані, при яких повідомляв, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_4 , фактичного місця проживання не змінював. З 12.10.2024 створено медичний висновок про непрацездатність ВК5Е-ТВХ4-АВ6Р-7ССТ.

Відповідно до постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_10 полковник ОСОБА_4 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , установив, що згідно відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення № 245 від 20.12.2024 гр. ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 15.10.2024 ОСОБА_1 у строк, вказаний у повістці № 314182, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 та рекомендованим листом 06 002 929906 15 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_1 . Відповідно довідки АТ «Укрпошта», поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

За порушення мобілізаційного законодавства передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постановою № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень).

Вважаючи постанову № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_7 згідно поданого позову просить її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог та установлених обставин, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Українита законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210-1 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суд зазначає, що особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Отже, станом на 03.01.2025 (дата розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови) діяв особливий період.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, 19.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ частина 10 статті 1 викладена в новій редакції та визначає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови № 3954 від 03.01.2025, позивач порушив абзац 3 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також згідно другого абзацу ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення якого ставиться у вину позивачу, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Окрім того, пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушення якого ставиться у вину позивачу, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Поряд з цим, з 19.05.2024 з набранням чинності Закону №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 210-1 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто було посилено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Таким чином, з 19 травня 2024 року введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в умовах особливого періоду.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи № 141/108/25, позивач ОСОБА_1 всупереч положень, визначених абзацом 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацом 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, 15.10.2024 у строк, вказаний у повістці № 314182, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 та рекомендованим листом 06 002 929906 15 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_1 . Відповідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

Так, згідно абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, цей Порядок визначає, у тому числі, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ін.

Пунктом 303 Порядку №560 від 16 травня 2024 року визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно абзаців 1-4 п. 34 Порядку №560 від 16 травня 2024 року повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 41 Порядку №560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як установлено судом, з роздруківки трекінгу поштового відправлення за номером 06 002 9299 0615 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) убачається, що зазначене поштове відправлення було лише 09.10.2024 прийнято у поштовому відділенні м. Київ, а 16.10.2024 було повернуто відправнику, оскільки одержувач був відсутній за вказаною адресою. Однак, в подальшому, 18.10.2024 вручено одержувачу в с-ще Оратів, поштовий індекс 22600.

Отже, доводи відповідача в тій частині, що повістка № 314182 від 05.10.2024 була надіслана за належною адресою місцеперебування позивача, приймаються судом до уваги, оскільки відповідають фактичним обставинам й матеріалам адміністративної справи, та, в свою чергу, повністю спростовують доводи позивача щодо направлення зазначеної повістки в село Оратів.

Разом з тим, як установлено судом та убачається з матеріалів справи № 141/108/25, всупереч абзацу 3 пункту 34 Порядку підписану 05.10.2024 начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 електронну повістку № 314182 про виклик ОСОБА_1 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024, було направлено позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою АДРЕСА_2 , лише 09.10.2024, тобто менш ніж у передбачений абзацом 3 пункту 34 Порядку №560 від 16 травня 2024 року десятиденний термін до дня явки, оскільки с-ще Оратів не є адміністративним центром області, а є адміністративним центром територіальної грмади.

Тобто, за таких обставин поштової пересилки електронної повістки № 314182 від 05.10.2024 позивач в жодному разі (навіть можливого йому вручення повістки) фізично не міг прибути 15.10.2024 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідним відділом поштового зв`язку було поставлено відмітку про повернення поштового відправлення відправнику через відсутність особи за адресою місця проживання 16.10.2024, тоді як днем явки за повісткою було 15.10.2024.

Однак, відповідач при винесенні оспорюваної постанови на зазначені обставини уваги не звернув, а також жодних доводів в спростування таких обставин у поданому до суду відзиві не зазначив.

Поряд з цим, суд зауважує, що згідно фактичних обставин справи №141/108/25, метою виклику ОСОБА_1 , яку зазначено у повістці № 314182 від 05.10.2024, є уточнення даних.

Натомість, згідно відомостей, що містяться у матеріалах адміністративної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вже уточняв свої дані при особистій явці ще 20.02.2024, та 17.07.2024 уточнив свої контактні дані.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 по справі № 607/7987/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується КАС ВС у своїй постанові від 26.04.2018 по справі №338/1/17.

Положенням ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відтак, враховуючи установлені судом фактичні обставини справи № 141/108/25, суд вважає викладені у позові доводи позивача щодо протиправності та підстав скасування постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП обгрунтованими та такими, що заслуговують на увагу суду.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за наслідками повного та всебічного дослідження наявних у справі №141/108/25 доказів, а також установлення факту порушення відповідачем абзацу 3 пункту 34 Порядку №560 від 16 травня 2024 року в частині термінів направлення електронної повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_11 , суд доходить висновку про необхідність скасування постанови № 3954 від 03.01.2025 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, наслідком чого є задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

При цьому, інші заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов, суд до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються установленими обставинами та висновками суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 (справа №543/775/17) відступила від висновків Верховного Суду викладених у постанові від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16) та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

У зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду також вказано, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судом установлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки № 1 від 06.02.2025, у той час як при подачі позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», що складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням положень ч. 1 ст.139 КАС України та фактичних обставин справи № 141/108/25, зокрема, задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн, а надлишково сплачену частину судового збору в розмірі 605,60 грн повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 210, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 8, 9, 11, 71-79,194,241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову № 3954 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену 03.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 гривень.

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

5. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) частину судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), який було сплачено в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на рахунок НОМЕР_5 , МФО 899998, код отримувача: НОМЕР_6 , на підставі квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки № 1 від 06.02.2025.

6. Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду оформлено та виготовлено 17.03.2025.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_5 ).

Суддя С.В. Климчук