Справа № 440/12783/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 р. Справа № 440/12783/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/12783/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАРИБА"

до Полтавської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАРИБА" (далі - позивач, ТОВ "ПОЛТАВАРИБА") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці (далі - відповідач), в якій просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2024/000036/2 від 14.05.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2024/000114 від 14.05.2024;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000040/2 від 16.07.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806030/2024/000018 від 16.07.2024.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що наявні у ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" документи, якими обґрунтовано заявлену митну вартість за першим методом визначення митної вартості товару - ціною договору, дозволяють у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни. Стверджував, що вказані у спірних рішеннях митного органа про коригування митної вартості товарів підстави для коригування митної вартості не відповідають вимогам Митного кодексу України, оскільки подані позивачем документи дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2024/000036/2 від 14.05.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2024/000114 від 14.05.2024.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000040/2 від 16.07.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806030/2024/000018 від 16.07.2024.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАРИБА судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9084 грн за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки доказам у справі, обставинам та матеріалам, що мають значення для правильного вирішення справи, не застосував до спірних правовідносин приписи ст. 51, 52, 58, 280, 295, 336, 345, 346 Митного кодексу України. Зазначив, що не підтверджено належними доказами оплату послуг наданих UAB "Nordnix" та не підтверджено числове значення всіх складових митної вартості. Вказав, що суд першої інстанції не врахував Офіційних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС-2010. Зазначив, що судом першої інстанції прийнято до уваги додаткові документи ТОВ "ПОЛТАВАРИБА", які не були направлені відповідачу для ознайомлення, тому не могли бути враховані судом.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 14.07.2022 між ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" (покупець) та Компанією "ALONAFISH OU" (Естонія) (Продавець) укладено контракт № 140722Р (надалі - Контакт), за умовами якого Продавець продає, а ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" купує заморожену рибу, в асортименті, кількості, якості і за ціною згідно Проформ-інвойсів/Інвойсів на кожну поставку, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з пунктом 1.5 Контракту загальна сума контракту складає 3000000 доларів США та 3000000 євро.

Ціни на кожну партію товару вказуються в Доларах США або в Євро та включають вартість упаковки, маркування, оформлення супровідних документів і усіх податків, що сплачуються в країні походження та вказуються в інвойсах і додатках до цього Контракту на кожну поставку (пункт 1.2 Контракту).

Відповідно до пункту 7.1 Контракту умови оплати кожної партії Товару зафіксовані в проформі-інвойс/Інвойсі на кожну партію Товару.

Відповідно до пункту 6.1 Контракту упакування, в якому відвантажуються Товари має відповідати міжнародним стандартам та забезпечувати цілісність Товару при транспортуванні та зберіганні на складі Продавця. Упаковка товару є його невід`ємною частиною і входить в його вартість (пункт 6.2 Контракту).

Згідно Контракту № 140722Р від 14.07.2022 за інвойсами № 11233 (РІ030524Р) від 10.05.2024, № 240624Р від 24.06.2024, та CMR від 09.05.2024, CMR від 09.07.2024, на митну територію України ввозився товар:

1. Риба морожена, сайда роду Pollachius virens: Frozen Saithe FIG, MIX grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, мікс, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 20790,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 33471,90 доларів США.

2. Риба морожена, сайда роду Pollachius virens: Frozen Saithe HG, MIX grade В (Pollachius virens)/Cahfla заморожена, мікс, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 2049,00 кг, по ціні 1,61 дол.СІІІА/кг на загальну суму 3298,89 доларів США;

Frozen Saithe HG, 0,9 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 0,9 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 1058,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 1703,38 доларів США;

Frozen Saithe HG, 0,9-1,2 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 0,9-1,2 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 5814,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 9360,54 доларів США;

Frozen Saithe HG, 1,2-2,3 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 1,2-2,3 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 9176,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 14773,36 доларів США;

Frozen Saithe HG, 1,2-2,4 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 1,2-2,4 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 2353,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 3788,33 доларів США.

Товар оплачений згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 139 від 20.12.2023, платіжної інструкції в іноземній валюті № 182 від 07.05.2024, платіжної інструкції в іноземній валюті № 199 від 24.06.2024.

ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" подаоо 13.05.2024 та 15.07.2024 до Полтавської митниці митні декларації (надалі також МД) разом з відповідними підтверджуючими і документами, в яких митну вартість товару визначено декларантом за першим методом - ціною договору, а саме:

1. Митна декларація №24UA44U6, якою заявлено до митного оформлення Риба морожена, сайда роду Pollachius virens: Frozen Saithe HG, MIX grade В і Pollachius virens)/Сайда заморожена, мікс, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 20790,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 33471,90 доларів США, сума митних платежів - 295818,54 грн.

Для митного оформлення до митної декларації додано: Сертифікат якості (Quality Certificate) від 07.05.2024 (0003), рахунок-фактура (інвойс) №11233 (РІ030524Р) від 03.05.2024 (0380), міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 09.05.2024 (0730), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR 614498755 від 07.05.2024 (0861), платіжні інструкція в іноземній валюті № 182 від 07.05.2024 (3001), рахунок на оплату № 562 від 09.05.2024 (3004), Довідка про транспорті витрати № 09/05 від 09.05.2024 (3007), контракт № 140722Р від 14.07.2022 (4100), додаткова угода № 30012023Р від 30.01.2023 до контракту № 140722Р від 14.07.2022 (4103), додаткова угода № 24523Р від 24.05.2023 до контракту № 140722Р 2022 (4103), договір-доручення Т-П/ВС-32 на надання послуг на брокерсько-митне обслуговування від 18.07.2022 (64207), договір № 07/05 на виконання перевезення вантажу від 07.05.2024 (4301), лист від 09.05.2024 (9000), відповідь на запит від 14.05.2024 (9000), експертна декларація 24LTLUA000007Е33В0 від 09.05.2024.

2. Митна декларація №24UA66U8, якою заявлено до митного оформлення Риба морожена, сайда роду Pollachius virens:

Frozen Saithe HG, MIX grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, мікс, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 2049,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 3298,89 доларів США;

Frozen Saithe HG, 0,9 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 0,9 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 1058,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 1703,38 доларів США;

Frozen Saithe HG, 0,9-1,2 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 0,9 -1,2 кг сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 5814,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 9360,54 доларів США;

Frozen Saithe HG, 1,2-2,3 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 1,2-2,3 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною з вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 9176,00 кг, по ціні 1,61 дол.США/кг на загальну суму 14773,36 доларів США;

Frozen Saithe HG, 1,2-2,4 kg, grade В (Pollachius virens)/Сайда заморожена, 1,2-2,4 кг, сорт В (Pollachius virens), без голови, патрана, упаковано в мішки з індивідуальною вагою, без харчових добавок та ароматизаторів. Без ГМО, в кількості 2353,00 кг, по ціні 1,61 дол. США/кг на загальну суму 3788,33 доларів США, сума митних платежів - 304752,84.

Для митного оформлення до митної декларації додано: Сертифікат якості (Quality Certificate) від 27.06.2024 (0003), Сертифікат якості (Quality Certificate) від 19.06.2024, рахунок-фактура (інвойс) № 240624Р від 24.06.2024 (0380), міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 10.07.2024 (0730), міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 09.07.2024 (0730), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR 621977408 від 25.06.2024 (0861), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR 622488940 від 27.06.2024 (0861), платіжні інструкція в іноземній валюті № 199 від 24.06.2024, (3001), рахунок на оплату № СФ-0015-07- 24 від 12.07.2024 (3004), Довідка про транспортні витрати № 015 від 12.07.2024 (3007), контракт № 140722Р від 14.07.2022 (4100), додаткова угода № 30012023Р від 30.01.2023 до контракту № 140722Р від 14.07.2022 (4103), додаткова угода № 24523Р від 24.05.2023 до контракту № 140722Р від 14.07.2022 (4103), договір-доручення № Т-П/ВС-32 на надання послуг на брокерсько-митне обслуговування від 18.07.2022 (d4207), договір № 04/07 на виконання перевезення вантажу від 04.07.2024 (4301), договір № 0011-07-24 від 01.07.2024 про надання транспортно-експедиційних послуг у перевезенні вантажів у міжнародному сполученні (4301), відповідь на запит від 16.07.2024 (9000), експертна декларація 24LTLUA00000В803В3 від 09.07.2024 (9610), експертна декларація 24LTLUA90000ЕЕ4Р3А0 від 10.07.2024 (9610).

За результатами розгляду поданих позивачем документів Полтавською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарі № UA806020/2024/000036/2 від 14.05.2024 та №UA806030/2024/000040/2 від 16.07.2024, якими митну вартість товару за митними деклараціями №24UA44U6 та №24UA661U8 визначено відповідно у розмірі 1,7819 дол.США/кг та 1,7819 дол.США/кг та винесено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2024/000114 та №UA806030/2024/000018 відповідно, якими повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.

Не погодившись із рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи у своїй сукупності дають змогу підтвердити митну вартість товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". Класифікатор документів затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 за № 1011 (далі Класифікатор документів).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п.4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Вказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

В даному контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас митний орган має право відійти від наведених законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Зазначена позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15, від 07.05.2020 у справі № 400/2922/18.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Разом з цим контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини 1, 4 статті 337 Митного кодексу).

В свою чергу, згідно з частиною 1 статті 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

Матеріалами справи встановлено, що при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження митної вартості Митної декларації №24UA44U6 від 13.05.2024, митним органом встановлено наступне:

- у наданій до митного оформлення CMR від 09.05.2024 б/н в графі 22 зазначений відбиток печатки UAB "Nordnix"; при цьому відправником товару в графі 1 CMR зазначено "ALONAFISH OU", але відсутні будь-які документи, які підтверджують відомості зазначені в графі 22. З огляду на викладене контролюючий орган висловив сумніви щодо особи, відповідальної за навантаження та відправлення товару та чи включено до митної вартості витрати на навантаження;

- відповідно до наданої довідки про транспортні витрати від 09.05.2024 № 09/05 та рахунку на оплату транспортних послуг від 09.05.2024 № 562 відсутня інформація щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт; в інших наданих документах до ЕМД від 13.05.2024 № 24UА24UА44U6 відсутня інформація щодо вартості навантажувальних робіт. З урахуванням викладеного відповідач дійшов висновку про те, що витрати на навантажувальні роботи не включені до митної вартості товару.

- до митного оформлення подано платіжну інструкцію від 07.05.2024 №182 на суму 33471,90 дол.США, в якій у призначенні платежу наявне посилання лише на зовнішньоекономічний контракт від 14.07.2022 № 140722Р. Загальна сума контракту складає 3000000,00 дол.США та 3000000,00 Євро, а відтак контролюючий орган дійшов висновку про невідповідність суми контракту сумі попередньої оплати, що зазначена у платіжному дорученні; при цьому зауважив, що в платіжному дорученні відсутнє посилання на інвойс від 03.05.2024 №11233(РІ030524Р), що унеможливлює ідентифікацію такого банківського платіжного документа з поставкою. З огляду на викладене відповідач вважає, що надані на підтвердження фактичної ціни товару документи належним чином її не підтверджують, а тому у Полтавської митниці викликали сумніви стосовно цінової інформації щодо такої партії товару;

- згідно з відомостями, зазначеними в експортній декларації країни відправлення від 09.05.2024 №24LТLUА000007Е33В0 вага брутто 21349,0 кг; вага нетто по інвойсу від 03.05.2024 № 11233(РІ030524Р) товару "Сайда заморожена, мікс, сорт В упакованого у мішки з індивідуальною вагою" становить 2 790,0 кг. Пунктом 1.2 контракту від 14.07.2022 № 140722Р передбачено, що ціна упаковки і маркування включені в ціну товару. При цьому в інвойсі сума товару зазначена при ціні товару 1,61 Євро за кг товару по вазі нетто та становить 33471,90 дол.США (при цьому, прописом сума в інвойсі відрізняється від загальної суми на 90 євроцентів) без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 559 кг.

- також, пунктом 4.1 контракту від 14.07.2022 № 140722Р передбачено, що продавець надає покупцеві пакувальний лист, який не подано ні до митного оформлення ні додатково.

Під час проведення перевірки документів, які надані на підтвердження митної вартості Митної декларації №24UA66U8 від 15.07.2024, митним органом встановлено наступне:

- у наданій до митного оформлення CMR від 10.07.2024 б/н та від 09.07.2024 б/н у графах 22 зазначені відбитки печаток UAB "Nordnix", при цьому відправником товару в графі 1 CMR є "ALONAFISH OU", але відсутні будь-які документи, які підтверджують відомості зазначені в графі 22.

- відповідно до наданої довідки про транспортні витрати від 12.07.2024 №15 та рахунку на оплату транспортних послуг від 12.07.2024 № СФ-0015-07-24 відсутня інформація щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт. В інших поданих документах до ЕМД від 15.07.2024 № 24UA66U8 відсутня будь-яка інформація щодо вартості навантажувальних робіт, отже дані витрати не включені до митної вартості товару;

- до митного оформлення подано платіжну інструкцію від 24.06.2024 № 199 на суму 32402,90 дол.США, де в призначенні платежу посилання на зовнішньоекономічний контракт від 14.07.2022 № 140722Р та проформу-інвойс №170624Р. Загальна сума контракту складає 3000000,00 дол.США та 3000000,00 Євро, що не відповідає сумі попередньої оплати, зазначеної у платіжному дорученні. При цьому, в платіжному дорученні відсутнє посилання на інвойс від 24.06.2024 № 240624Р. Тому, надані документи, які містять відомості про ціну, яка була фактично сплачена, викликали сумніви стосовно цінової інформації саме цієї партії товару, тому наданий банківський платіжний документ не можна ідентифікувати з даною поставкою;

- згідно з відомостями, зазначеним в експортних деклараціях країни відправлення від 09.07.2024 №24LTLUA00000B803B3 та 10.07.2024 №24LTLU90000EE4F3A0 вага| брутто 20980,0 кг. вага нетто по інвойсу від 24.06.2024 № 240624Р товару "Сайда заморожена, мікс, сорт В, упакованого у мішки з індивідуальною вагою" становить 20450,0 кг. Пунктом 1.2 контракту від 14.07.2022 № 140722Р передбачає, що ціна упаковки і маркування включена в ціну товару. При цьому, в інвойсі сума товару зазначена при ціні товару 1,61 Євро за кг товару по вазі нетто та становить 32924,50 дол.США без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 530 кг.

- також, п.4.1 контракту від 14.07.2022 № 140722Р передбачено, що продавець надає покупцеві пакувальний лист, який не подано ні до митного оформлення ні додатково.

Щодо зауважень контролюючого органа до CMR від 09.05.2024 б/н, від 10.07.2024 б/н та від 09.07.2024 б/н про неможливість встановлення фактичного відправника товару через те, що в CMR в графі 22 проставлена печатка UAB "Nordnix", при цьому відправником товару в графі 1 CMR є "ALONAFISH OU".

На виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 позивач надав пояснення відповідно до яких UAB "Nordnix" є експедитором продавця товару (Риба заморожена сайда) "ALONAFISH OU".

Даний товар був переданий продавцем на зберігання підприємству UAB "Nordnix", яке за дорученням "ALONAFISH OU" здійснював відвантаження продукції в адресу підприємства, та оформлювало всі документи пов`язані з експортом товару та навантажувально-розвантажувальними роботами, на що вказують данні в графі 1 CMR від 09.05.2024 та в графі 1.1 ветеринарного сертифіката LT0347016/L2-10942 від 09.05.2024, в графі 1 CMR від 10.07.2024 та в графі 1.1 ветеринарного сертифіката LT0347232/L2-15955 від 10.07.2024, в графі 1.1 ветеринарного сертифіката LT0354268/L2-15856 від 09.07.2024. На підставі доручення від продавця ("ALONAFISH OU") експедитор уповноважений на виготовлення та проставлення своєї печатки на документах від імені "ALONAFISH OU". Документів, що підтверджують наявність доручення у експедитора від продавця позивачу не надано, оскільки це стосується господарських відносин між продавцем та експедитором.

Колегія суддів зазначає, що доводи митного органу про неможливість встановлення фактичного відправника товару не впливають на митну вартість товару, оскільки господарські взаємовідносини відправника товару "ALONAFISH OU" з UAB "Nordnix" є їх комерційною діяльністю продавця.

Щодо зауважень митного органу щодо відсутності інформації про навантажувально-розвантажувальні роботи.

У правилах поставки ІНКОТЕРМС 2010, згідно яких здійснюється поставка товару за Контрактом № 140722Р, вказано, що умови поставки фіксуються в Проформі-інвойс/ інвойсі.

Як свідчать матеріали справи, на придбаний позивачем товар продавцем "ALONAFISH OU" наданий Інвойс № 11233 (РІ030524Р) від 03.05.2024 на суму 33471,90 євро, на умовах поставки FСА Клайпеда (Інкотермс 2010) та наданий Інвойс № 240624Р від 24.06.2024 на суму 32942,50 євро, на умовах поставки FСА Клайпеда (Інкотермс 2010). Згідно з умовами поставки FCA, продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Тобто, у ціну товару на умовах FCA вже включені витрати продавця щодо транспортування вантажу і незалежно від їх розміру митна вартість товару не зміниться.

Таким чином, товар перебував на складі в м. Клайпеда і розвантажувальні роботи при його прибутті не підлягають віднесенню до витрат покупця.

Вказані умови поставки товару FСА Клайпеда у розумінні правил ІНКОТЕРМ 2010, відносять до витрат продавця виконання всіх формальностей для вивозу товару, обов`язки продавця вважаються виконаними, коли він постачає товар після митного оформлення у режимі експорту перевізнику, призначеному покупцем у вказаному місці.

В даному випадку підтвердженням митного оформлення товару в режимі експорту є оформлені декларації країни відправлення (ВМД № 24LТLUА000007Е33В0 від 09.05.2024, ВМД № 24LТLU90000ЕЕ4F3А0 від 10.07.2024 та ВМД № 24LТLUА00000В803В3 від 09.07.2024), які надавались для митного оформлення в режимі імпорту Полтавській митниці, що підтверджується даними граф 44 ЕМД, в яких вказаний (гр.21) номер автомобіля що здійснював перевезення вантажу. Таким чином, товар був переданий перевізнику, якого призначив покупець, вже завантаженим в транспортний засіб і відповідно витрати пов`язані з навантажувальними роботами були враховані продавцем при видачі інвойсів № 11233 (РІ030524Р) від 03.05.2024, № 240624Р від 24.06.2024 та віднесені до його витрат.

Позивачем під час митного оформлення для підтвердження транспортних витрат було надано рахунок на оплату транспортних послуг № 562 від 09.05.2024, № СФ-0015-07-24 від 12.07.2024 та довідки про транспортні витрати № 09/05 від 19.05.2024, № 015 від 12.07.2024. Таким чином, колегія суддів погоджується судом першої інстанції, що позивачем надані необхідні документи, які підтверджують вартість транспортних витрат та їх складові.

Щодо тверджень митного органа про наявність розбіжностей між ціною товару, зазначеною в контракті та сумою фактично здійсненої попередньої оплати, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 1.4 Контракту № 140722Р від 14.07.2022 передбачено, що загальна кількість товару, який постачається за цим Контрактом, складає загальна кількість товару, поставленого упродовж дії цього Контракту, згідно Проформ-інвойсів/Інвойсів.

У підпункті 1.1 Контракту № 140722Р від 14.07.2022 зазначено що Проформа-інвойс або Інвойс надається на кожну поставку та є невід`ємною частиною цього Контракту.

Аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що загальна сума (3000000 доларів США та 3000000 євро) контракту складається з усієї кількості товарів, поставлених упродовж дії цього Контракту, а на кожну окрему партію видається окремий Проформа-інвойс або Інвойс, згідно якого підприємство здійснює оплату. Як пояснив позивач, при кожному розмитненні партій товару митниці надавалися всі Проформи-інвойси або Інвойси на кожну окрему партію. У дослідженому судом випадку фактична оплата здійснена безпосередньо за партію товарів, вказаних в Інвойсі.

Стосовно доводів відповідача про те, що в платіжних дорученнях відсутнє посилання на інвойси, а в призначенні платежу зазначено лише зовнішньоекономічний контракт від 14.07.2022 №140722Р, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за наведених обставин сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не може ставити під сумнів числове значення ціни товару та правильність визначення митної вартості товару.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 та від 11.04.2022 у справі №1.380.2019.006980.

Крім того, в наданих відповідачу інвойсах зазначені платіжні реквізити постачальника - Компанії «ALONAFISH OU» (Естонія), за якими і було здійснено позивачем оплату за товар.

Відтак, надані позивачем до митного оформлення платіжні доручення є достатніми та належними доказами здійснення покупцем оплати товару.

Щодо виявлених відповідачем розбіжностей між вагою брутто відправленого товару згідно ЕМД та вагою вказаною в інвойсі, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, в п.п 1.2 Контракту № 140722Р від 14.07.2022 вказано, що ціна на кожну партію товару вказується в інвойсах та включають в себе вартість упаковки, маркування, оформлення супровідних документів і усіх податків у країні походження, таким чином усі фактори які впливають на вагу брутто та інші формальності, вказані в цьому пункті, відносяться до витрат продавця та вже враховані у інвойсі.

Крім того, в інвойсах №11233(РІ030524Р) та №240624Р від 26.04.2024 не зазначена вага брутто, відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача щодо наявності розбіжностей у ЕМД та інвойсів щодо зазначення ваги брутто відправленого товару.

Щодо наявності розбіжностей між сумою, зазначеною в інвойсі прописом та цифрами, позивач пояснив, що в інвойсі № 11233(РІ030524Р) від 03.05.2024 продавцем допущена помилка під час зазначення суми прописом, оскільки зазначено 00 евроцентів замість 90 евроцентів .

Вказані обставини не мали впливу на розрахунок митної вартості, оскільки митні платежі розраховано позивачем з фактично сплаченої суми (33471, 90 євро). Також матеріалами справи підтверджено, що оплата товару за вказаним інвойсом здійснена згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 182 від 07.05 2024 у повному обсязі.

Щодо розбіжностей між сумою, зазначеною в інвойсі № 240624Р від 24.06.2024, та фактично сплаченою сумою за цим інвойсом, судовим розглядом встановлено, що інвойс № 240624Р від 24.06.2024 на суму 32924,50 євро оплачено згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 199 від 24.06.2024 на суму 32402,90 євро.

Як пояснив позивач недоплата по зазначеному інвойсу позв`язана з тим що, при попередніх поставках мала місце недостача товару поставленого "ALONAFISH OU" на суму 521,60 євро. Продавець "ALONAFISH OU" визнав недопоставку на цю суму, а тому видав кредит інвойс № 3226 від 01.06.2023 на вказану суму, який використано позивачем під час оплати товару за інвойсом № 240624Р від 24.06.2024.

Колегія суддів наголошує, що як фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.04.2018 у справі № 815/329/17 та у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15.

Крім того, та обставина, що позивач не в повному обсязі сплатив суму зазначену в інвойсі жодним чином не впливає на розмір митної вартості, оскільки позивачем зазначена митна вартість, яка розрахована з вартості товару - 32924,50 євро.

Доводи митного органу щодо того, що платіжну інструкцію на сплату товару № 199 від 24.06.2024 не можна вважати документом, яким підтверджується оплата за товар, що зазначений в інвойсі, адже суми не співпадають, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в платіжній інструкції №199 від 24.06.2024 у призначенні платежу зазначено контракт 140722Р від 14.07.2022 та проформа - інвойс №170624Р, також отримувачем оплати є "ALONAFISH OU".

Таким чином, подані позивачем документи не містить розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Щодо посилання відповідача на не подання до митного оформлення пакувального листа колегія суддів зазначає, що пакувальний лист не входить до переліку ч. 2 та ч. 3 статті 53 МК України, тому його неподання не може бути підставою для відмови у визнанні задекларованої митної вартості.

Отже, позивачем надано митному органу необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість про товар, відомості про який зазначено у митних деклараціях №24UA44U6 та №24UA66U8.

Доводи відповідача про відсутність документів, у яких би були виділені складові митної вартості, про відсутність у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також про розбіжності у документах спростовуються матеріалами справи, про що зазначено вище.

Щодо доводів відповідача по те, що судом першої інстанції прийнято до уваги додаткові документи ТОВ "ПОЛТАВАРИБА", які не були направлені відповідачу для ознайомлення, колегія суддів зазначає, що вказані додаткові документи ніяк не впливали на розмір митної вартості щодо поданих митних декларацій, а тільки конкретизували та роз`яснювали подані до митного органу документи.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

В свою чергу, відповідач не довів, що подані відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстави для застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року у справі №640/4941/19.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA806020/2024/000036/2 від 14.05.2024 та №UA806030/2024/000040/2 від 16.07.2024, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є обґрунтованим і законним.

З огляду на те, що саме прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слугувало підставою для видання карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішень про коригування митної вартості протиправними та їх скасування є підставою для визнання протиправними та скасування сформованих Полтавською митницею карток відмови в прийнятті митних декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2024/000114 від 14.05.2024 та № UA806030/2024/000018 від 16.07.2024.

Доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі № 440/12783/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий