Справа № 638/22077/24
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/55/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якому просить: визнати протиправними дії тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 при винесені постанови № 16086 від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП; скасувати постанову № 16086 від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 08 листопада 2024 року, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 16086 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17000 грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, стало те, що позивач відмовився від проходження медичного огляду. Позивач зазначає, що він є непридатним до військової служби, виключений з військового обліку. Таким чином він не є військовозобов`язаним та на нього не поширюються обов`язки з військового обліку. Зокрема така особа не може бути призвана під час мобілізації, після виключення з обліку, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані тощо. Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова № 16086 підлягає скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року провадження по справі відкрито.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №16086 від 08 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Відповідно до фабули вказаної постанови, 08 листопада 2024 року о 09:00 год. в ході здійснення прийому гр. ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт порушення ним правил військово обліку. Відповідно до наявних в ІНФОРМАЦІЯ_2 даних, останній медичний огляд ОСОБА_1 проходив більше ніж 10 років. Згідно вимог абз. 3 п. 3 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом МОУ від 14 серпня 2008 року № 402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років. Тому ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано направлення від 08 листопада 2024 року № 1643 на проходження медичного огляду, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 5 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 (зі змінами), абз 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Не погодившись з вказаною постановою відповідача від 08 листопада 2024 № 16086 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст. 210 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Положеннями частини 3 статті 210 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Зазначені норми (ч.3 ст. 210 та ч.3 ст. 210-1 КУпАП) є бланкетними, при їх застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку, мобілізаційної підготовки та запровадження в Україні особливого періоду.

Нормами абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно з п.п.4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані, серед іншого, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відтак, відмова від проходження медичного огляду під час дії особливого періоду може охоплюватися диспозицією ч.3 ст. 210 або ч.3 ст. 210-1 КУпАП, залежно від того порушено правила військового обліку або вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (ст. 283 КУпАП).

Водночас, судом встановлено, що постанову №16086 про накладення адміністративного стягнення винесено за справою про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-3 КУпАП. При цьому в тексті постанови міститься посилання на ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відтак, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовою особою не було належним чином встановлено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не здійснено належної кваліфікації дій позивача, а тому постанова не містить зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Доводи позивача щодо незаконного затримання та примусового доставлення його до територіального центру комплектування не підтвердженні належними та допустимими доказами. Зазначені обставини, у разі їх належного встановлення, є підставою для відповідальності відповідних осіб та не спростовують факт відмови позивача від проходження медичного огляду у встановленому порядку.

Отже, враховуючи те, що відповідач неповно дослідив обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанову в справі про адміністративне правопорушення № 16086 від 08 листопада 2024 року необхідно скасувати та надіслати справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таке рішення суду відповідає п.2 ч.3 ст.286 КАС України.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 16, 72-77, 79, 90, 132, 134, 139, 242, 244-246, 255, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 16086 від 08 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-3 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплатою судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

В іншій частині вимог позовної заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Л.М. Рибальченко