Справа № 160/26559/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 р. № 646 о/с в частині відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі подання від 26 червня 2024 року майора поліції ОСОБА_1 переміщено для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу №3 роти №2 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), установивши посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 40 відсотків, звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції, з 27 червня 2024 року; визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №969о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 за пунктом 2 частини 1 статті 77 (за станом здоров`я (через хворобу)) на підставі свідоцтва про хворобу від 04.09.2024 року № 173-с/НПУ, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Дніпропетровській області; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач проходив службу в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції. Наказом Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с позивача відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу №3 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії», звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції, з 27 червня 2024 року. Не погоджуючись з наказом на переведення, позивач звернувся до ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання направлення на військово-лікарську комісію для встановлення його ступеня придатності до несення служби на новому місці роботи. На підставі направлення УКЗ ГУНП від 29.07.2024 року № 20/7-5918 позивач пройшов медичний огляд, після якого видано свідоцтво про хворобу № 173-с/НПУ від 04.09.2024 року, за яким позивача визнано непридатним до служби в поліції та наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №969о/с його звільнено за пунктом 2 частини 1 статті 77 (за станом здоров`я (через хворобу)). Позивач вважає вказане звільнення та переведення незаконними, а тому оскаржувані накази прийняті з порушенням приписів чинного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 року, надано уточнену позовну заяву.
06.11.2024 року заперечуючи проти позовної заяви, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У відзиві зазначено, що підставою для переведення на посаду інспектора взводу №3 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області та видання спірного наказу є доповідна записка УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 № 20/5130. Зазначено, що відповідно до статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ (зі змінами внесеними Законом від 15.03.2022 № 2123-ІХ) відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції. Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду, на які посилався позивач. Зазначає, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Таким чином, відповідач вважає, що наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 № 646 о/с, в частині переведення позивача для подальшого проходження служби до полку є законним та таким, що не суперечить Конституції України і законам України та з урахуванням військового стану в країні відповідає і суспільним інтересам і іншим загально-правовим засадам. Відповідач посилається на постанову від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19 Верховного Суду, в якій зазначено, що відсутність норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, як помилково зазначили суди попередніх інстанцій, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства. Отже, у даному випадку основним та ключовим моментом є те, що поліцейський без його згоди може бути переведений в будь-яке управління (територіальних орган) Національної поліції, туди де це викликано інтересами служби в поліції і обумовлено наказами уповноваженого керівника (керівників) поліції, зокрема та особливо під час дії воєнного стану та 60 днів після цього (п. 2 розділу II Закону № 2123-IX). Також звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про хворобу від 4 вересня 2024 року № 173-с/НПУ, виданого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», позивача визнано непридатним до служби в поліції та у зв`язку з чим ГУНП Дніпропетровській області було прийнято наказ від 10.09.2024 № 696 о/с про звільнення позивача з 10 вересня 2024 року зі служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу)) частини 1 статті 77. Отже твердження позивача, що наказ ГУНП Дніпропетровській області від 10.09.2024 № 696 о/с є похідним від наказу ГУНП від 26.06.2024 № 646 о/с не відповідає дійсності.
18.11.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.
06.12.2024 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив та зазначає наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
24.06.2024 року командиром полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області на адресу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було направлено лист за №35/10, в якому повідомлено, що наказом Голови Національної поліції від 07.06.2024 № 613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області. Додатково зазначено, що серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливою є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Некомплект вакантних посад поліцейських полку складає 344 посади середнього та молодшого складу поліції. Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій) полком поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) просили розглянути питання щодо переміщення для подальшого проходження служби підпорядкованих поліцейських залежно від результатів виконання покладених на них обов`язків та своїх професійних, особистих якостей у розпорядження полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Начальником управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області була підготовлена доповідна записка від 25.06.2024 № 20/5130 на ім`я начальника ГУНП в Дніпропетровській області про те, що на підставі листа полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 №35/10, щодо комплектування зазначеного підрозділу, в якій доповідалось про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби у полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі рапортів безпосередніх начальників кандидатів, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції майора поліції ОСОБА_1 .
Начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надана письмова вказівка начальнику управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області підготувати відповідний наказ.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 № 745 о/с) відповідно до абзацу 2 пункту 2 частин 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 № 20/5130 позивач переведений для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу №3 роти №2 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), звільнивши останнього з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції з 27 червня 2024 року.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.07.2024 року № 8519-МО, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 визнаний придатний до військової служби.
30.07.2024 року позивачем від УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області було отримано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» щодо визначення придатності для подальшого проходження служби на посаді інспектора взводу №3 роти №2 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький).
Відповідно до свідоцтва про хворобу №173-с/НПУ від 04.09.2024 року, виданого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» на підставі статті 59 в, 60 в та графи ІІІ Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України від 03.04.2017 №285 (зі змінами) ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції.
06.09.2024 року позивач звернувся з рапортом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо переміщення для подальшого проходження служби, враховуючи свідоцтво про хворобу №173-с/НПУ від 04.09.2024 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №969о/с «По особовому складу» згідно з Законом України «Про Національної поліцію» звільнено за пунктом 2 частини 1 статті 77 (за станом здоров`я (через хворобу)) майора поліції ОСОБА_1 (0044885), інспектора взводу №3 роти №2 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), з 10 вересня 2024 року, підстава: свідоцтво про хворобу від 04.09.2024 року № 173-с/НПУ, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Дніпропетровській області.
Листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.09.2024 року №1070/М-5177р/103/05-2024 позивачу повідомлено про розгляд рапорту від 06.09.2024 року щодо переміщення для подальшого проходження служби та зазначено про підстави, які слугували для звільнення.
Не погоджуючись із наказами про переведення для подальшого проходження служби та звільненням зі служби в поліції, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції на час спірних правовідносин).
Згідно статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини 1, 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частин 1, 3-5 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію», яка визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.
Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Відповідно до статті 60 Закону України «Про Національну поліцію», відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Вказана стаття в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022, згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.
Згідно з приписами частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною 2 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини 7 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Частину 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацом другим згідно із Законом № 2123-IX від 15.03.2022, дія якого встановлена аналогічно прикінцевими та перехідними положеннями вказаного Закону, про що вже зазначалось вище.
Частинами 9-11 вказаної статті визначено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.
Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення.
Для забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).
Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235, перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235, у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Як встановлено судом, підставою для переміщення позивача по службі слугували наступні документи: лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 №35/10, доповідна записка начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 року №20/5130, наказ начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року №646 о/с «По особовому складу» (зі змінами, внесеними наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.07.2024 № 745 о/с), подання від 26.06.2024 року.
Також під час розгляду справи судом встановлено, що спеціальне звання поліції, яке мав позивач майор поліції, за результатами переведення не зазнало змін, що підтверджується наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 № 646 о/с «По особовому складу» (зі змінами, внесеними наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.07.2024 №745 о/с), тобто позивач у полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області переведений на рівнозначну посаду у розумінні частини 2 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».
Щодо доводів позивача про відсутність його згоди на таке переведення, суд зазначає наступне.
Так, пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», законодавець серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує згоду поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.
Разом з цим, така підстава як «для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби», як в даному спорі, такої згоди не потребує.
Отже, переміщення за підставою - «для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби» є насамперед рішення певних органів (керівника суб`єкта призначення), прийняття яких не залежать від волі поліцейського.
При цьому пункт 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Таким чином, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Як зазначалось вже судом, згідно статті 60 Закону України «Про Національну поліцію», відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Абзацом 2 частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Вказані норми внесені змінами в редакції Закону «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 та згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону вони діють тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною першою статті 32 Кодексу законів про працю України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак відсутність у Законі України «Про Національну поліцію» та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не на неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин, відповідно до норм трудового законодавства.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 № 620/3663/19.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що переведення майора поліції Міщенка Сергія Сергійовича наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 № 646 о/с (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 № 745 о/с) здійснено відповідачем із дотриманням положень Закону України «Про Національну поліцію», а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 10.09.2024 року №969о/с, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 та підпункту 1 пункту 4 розділу VIII Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 (зі змінами), за результатами лікарської (військоволікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), зокрема: придатний до служби в поліції, придатний до служби в поліції, не придатний на посаді та непридатний до служби в поліції.
Згідно з пунктом 7 частини другої статті 61 Закону України «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Натомість, на виконання статей 50, 61, 65, 77 Закону України «Про Національну поліцію», частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України», статті 70 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України Міністром внутрішніх справ України видано наказ яким затверджено Положення № 285.
Положення № 285 визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС) (пункт 1 розділу І Положення № 285).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Положення № 285 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форма якого наведена в додатку 4 до цього Положення (далі Направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ.
Між тим відповідно до пункту 1 розділу V Положення № 285 лікарська експертиза щодо поліцейського проводиться в порядку, визначеному в розділі III цього Положення, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом. Лікарська експертиза щодо поліцейського проводиться за складеним підрозділом кадрового забезпечення Направленням на медичний огляд, до якого долучається службова характеристика з місця проходження служби (пункт 2 розділу V Положення № 285).
У разі коли в поліцейського під час проведення лікарської експертизи діагностуються хронічні захворювання, що можуть перешкоджати службі в поліції, та в разі неможливості під час амбулаторного огляду зробити експертний висновок М(ВЛ)К направляє його на стаціонарне обстеження до ЗОЗ МВС відповідно до пункту 12 розділу III цього Положення або на медичний огляд госпітальною М(ВЛ)К за наявності її в 303 МВС. У разі якщо в поліцейського під час обстеження виявлено гостре захворювання, загострення хронічного захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), які потребують лікування та унеможливлюють прийняття однозначного рішення, М(ВЛ)К інформує про це підрозділ кадрового забезпечення. Поліцейському в таких випадках рекомендується пройти необхідне лікування. Рішення М(ВЛ)К приймається після закінчення лікування за його результатами - визначеними наслідками, якщо подальше лікування не призведе до зміни рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) поліцейського до служби (пункти 5-6 розділу V Положення № 285).
Рішення М(ВЛ)К щодо ступеня придатності поліцейських до служби приймається за категорією «Поліцейські» згідно із графою Переліку захворювань у разі переміщення відповідно до посади, на яку він призначається, в інших випадках відповідно до посади, на якій він перебуває на час медичного огляду М(ВЛ)К (пункт 7 розділу V Положення № 285).

Враховуючи викладене, прийняття рішення щодо придатності поліцейського до проходження служби є виключною компетенцією медичної комісії.

Натомість пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 285 установлено, що поліцейські, військовослужбовці НГУ, які впродовж 4 місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання, наслідки поранення (контузії, травми або каліцтва), що мають стійкий чи необоротний характер, направляються підрозділом кадрового забезпечення на лікарську, військово-лікарську експертизи для визначення придатності до подальшого проходження служби.

Таким чином вказаний припис встановлює імперативний обов`язок направляти поліцейського підрозділом кадрового забезпечення на лікарську, військово-лікарську експертизи лише у разі, якщо особа впродовж 4 місяців не може приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання, наслідки поранення (контузії, травми або каліцтва). Захворювання повинно мати стійкий і необоротний характер.

Поряд із тим позивач у позовній заяві посилається на те, що 15 липня 2024 року пройшов медичний огляд ВЛК, по завершенню якого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» видано довідку військово-лікарської комісії № 8519-МО, видану.

Натомість зазначеною довідкою підтверджується факт проходження військово-лікарської експертизи у відповідності до наказу МОУ від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». Тобто проходження військово-лікарської експертизи відбулося з метою оновлення даних (стану здоров`я) в умовах воєнного часу. Вказаною ВЛК визначено придатність до військової служби, та такі дії проводяться з метою постановки на військовий облік та/або оновлення необхідних даних.

В свою чергу, наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» встановлені критерії придатності до служби в поліції або на посаді поліцейських Національної поліції України.

Наказ МВС України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» не містить тверджень або висновків комісії сформованих у довідці № 8519-МО а саме: «Придатний до військової служби».

Саме визначення: «до військової служби, тощо» вказує на виключно військовий характер відносин, а тому вчиняється з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи.

Натомість у відповідності до наказу МВС України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС», за направленням начальника УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області 04.09.2024 року медична (військово-лікарська комісія) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» провела медичний огляд ОСОБА_1 , по завершенню якого видано свідоцтво про хворобу №173-с/НПУ, в якому зазначено, що на підставі статті 59 в, 60 в та графи ІІІ Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України від 03.04.2017 №285 (зі змінами) ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції.

В позовній заяві та у відповіді на відзив, позивач фактично не погоджується з даним висновком та зазначає, що відповідно до статті 59 в графи ІІІ Положення, він не придатний служби в поліції в полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), куди його було переведено згідно наказу Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с, водночас згідно положень цієї ж статті придатний до служби в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції.

В даному випадку суд зазначає, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

При цьому позивачем не надані докази, що свідчили про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК та не надано доказів його оскарження, а отже свідоцтво про хворобу №173-с/НПУ від 04.09.2024 року є чинним та враховується судом при прийнятті рішення.

Таким чином Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області правомірно було прийнято наказ від 10.09.2024 року №969о/с «По особовому складу» згідно з Законом України «Про Національної поліцію», яким майора поліції ОСОБА_1 (0044885), інспектора взводу №3 роти №2 полку особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) звільнено за пунктом 2 частини 1 статті 77 (за станом здоров`я (через хворобу)), з 10 вересня 2024 року, на підставі свідоцтво про хворобу від 04.09.2024 року № 173-с/НПУ, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також, не можуть бути задоволені судом позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, виходячи із того, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо прийняття спірних наказів, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

В даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат в адміністративній справі не здійснюється.

Керуючись статтями 243, 245-247, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська