Справа № 160/20396/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/20396/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 р. (суддя Кучкгурна Н.В.) в адміністративній справі №160/20396/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11 липня 2023 року № 1286к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП та його підпорядкованих підрозділів» в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.07.2023 № 475 о/с про звільнення з 19 липня 2023 р.; поновити на посаді заступника начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 20 липня 2023 р.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу на час прийняття рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що позивач не був залучений до участі в проведенні службового розслідування; позивачем не був ознайомлений з висновками проведеного службового розслідування; відповідачем порушений 15-денний строк проведення службового розслідування; позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутності обставини скоєння ним дисциплінарного проступку; до позивача застосований крайній вид дисциплінарного стягнення без врахування таких обставин, як тяжкість проступку, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та ставлення до виконання службових обов`язків.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку загального позовного провадження, у задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наведені доводи позовної заяви, а також зазначено про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях; суд залишив поза увагою аргументи позивача про його непричетність до скоєння злочинів, в яких його звинувачують; позивач був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами службового розслідування та надати пояснення з огляду на своє перебування під вартою; встановлені службовим розслідуванням порушення, якій полягають у нездійсненні позивачем контролю за додержанням процедури розгляду звернень громадян, невжиття заходів щодо реєстрації до єдиного обліку відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень та невжиття заходів щодо їх внесення до ЄРДР, були усунуті, проте позивач не наділений повноваженнями щодо реєстрації інформації про кримінальне правопорушення до ЄРДР; суд в своєму рішенні не наводить конкретних порушень, які призвели до фатальних наслідків, за наявності яких позивач мав бути звільнений зі служби.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги. Позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики. ( рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «Х.v. Austrіa» про неприйнятність заяви № 9295/81 та рішення від 07.10.1987 у справі «C. v. the. Unіted Kіngdom» про неприйнятність заяви № 11882/85 відповідно).

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 30 січня 2025 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 з 2001 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 2021 року був переведений на посаду начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

18.06.2023 до УГІ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що працівниками Служби безпеки України, Дніпропетровської обласної прокуратури та Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12.05.2022 (частини 1, 2, 3 статті 255, частина 3 статті 307, частина 2 статті 317, частина 1 статті 263 ККУ країни) проведено обшуки у службових кабінетах окремих поліцейських підрозділів поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП, які можуть бути причетні до злочинної діяльності осіб, які за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, створили стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію для вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з метою їх подальшого збуту на території Дніпропетровської області, а саме, у тому числі, начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУ НП, майора поліції ОСОБА_1 та інших. У подальшому на підставі отриманих доказів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 19.06.2023 повідомлено про підозру.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.06.2023 № 1313 призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського районного управління поліції ГУН, у тому числі, начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУ НП, майора поліції ОСОБА_1 , та проведення обшуків в службових кабінетах Дніпровського районного управління поліції ГУНП, відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП № 2, відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП.

На підставі рапорту від 03.07.2023 наказом від 03.07.2023 № 1427 внесено зміни до наказу від 19.06.2023 № 1313 , викладено абз. 3 п. 2 у новій редакції та продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 19.06.2023 № 1313, до 18.07.2023.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 11.07.2023, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Щадилом А. Згідно цього Висновку позивачем допущено порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 1 розділу VIIІ Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, службових телеграм від 23.05.2022 №1924/103/01-2022, від 26.10.2022 №4715/103/01-2022, від 19.05.2023 №2833/103/-1-2023, від 08.06.2023 №3379/103/01-2023, доповідних записок управління головної інспекції ГУНП від 26.07.2022 №50/2-315, від 24.02.2023 №50/2-158.

На підставі висновків акту службового розслідування наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.2023 № 1286к до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №476 о/с від 17.07.2023 начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.07.2023.

Не погоджуючись з указаними наказами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірних наказів та відсутності підстав для задоволення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу проходження позивачем публічної служби, які регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (Закон № 580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII (Дисциплінарний статут).

Згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Приписами статей 18, 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ст. 19 Статуту).

Відповідно до частин 1 - 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 893 від 07 листопада 2018 р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 зазначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Позивач оскаржує накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, посилаючись на відсутність підстав для їх прийняття.

Згідно висновку службового розслідування, порушення позивачем службової дисципліни полягає у нездійсненні контролю за додержанням установленої законодавством процедури розгляду звернень громадян, не вжиті заходів щодо реєстрації до єдиного обліку відомостей, котрі вказують на вчинення кримінальних правопорушень та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, не орієнтуванні особового складу підрозділу поліції про здійснення розшуку викрадених транспортних засобів та осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, не вжитті необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення тяжких кримінальних правопорушень та не викриття причин і умов, які сприяють їх вчиненню, не вжитті вичерпних заходів щодо забезпечення дотримання підлеглими поліцейськими службової дисципліни, недостатньому контролі та належному проведенні профілактичної роботи з даного приводу, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України.

В апеляційній скарзі позивач не спростовує виявлені під час службового розслідування порушення ним службової дисципліни (окрім повноважень щодо реєстрації інформації про кримінальне правопорушення в ЄРДР). Він вказує на те, що допущені ним порушення були усунуті.

Відсутність результатів кримінального провадження жодним чином не впливає на висновки проведеного службового розслідування, оскільки ключовим питанням, на переконання колегії суддів, є дотримання позивачем Присяги поліцейського, яка зобов`язує, у тому числі, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2024 р. у справі № 420/5700/23, сам факт пред`явлення підозри поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. Те що підозрюваним у цьому кримінальному провадженні є саме позивач свідчить про порушення ним Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580-VIII. Перебуваючи на службі у Національній поліції України, позивач повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Щодо доводів скаржника/позивача про відсутність можливості надати пояснення в ході проведення службового розслідування.

Як встановив суд першої інстанції, старшому інспектору з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП Муха О.В. надано дозвіл на опитування майора поліції ОСОБА_1 , який утримується під вартою. Пояснення майора поліції ОСОБА_1 від 26.06.2023 приєднані до матеріалів справи.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування зазначених обставин, встановлених судом першої інстанції на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, які наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с.12-14).

Крім того, за правовим висновком Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2024 р. у справі № 640/8784/21, чинним законодавством України передбачено право, а не обов`язок поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та дисциплінарної комісії надавати і, відповідно, одержувати пояснення щодо обставин, які досліджуються. Ненадання таких пояснень не є перешкодою для подальшого розгляду матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та проведення службового розслідування.

Щодо застосованого до позивача виду стягнення.

Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту Національної поліції підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

За правовим висновком Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 р. у справі № 826/4681/18, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Щодо доводів скаржника/позивача про незалучення його до участі в проведенні службового розслідування.

Положення частини десята статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку № 893 свідчать, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Як вбачається зі змісту наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1313 від 14.06.2023 "Про організацію проведення службового розслідування", голові дисциплінарної комісії наказано службове розслідування проводити у формі письмового провадження (т.1 а.с.129-131). Відтак, доводи позивача про незалучення його до участі в проведенні службового розслідування колегія суддів відхиляє.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 р. в адміністративній справі №160/20396/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 04 березня 2024 р. і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник