Справа № 496/3777/24
Суддя: Портна О. П.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3777/24
Провадження № 2-а/496/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка Максима Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

1. 31.05.2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника, звернувся до суду з позовною заявою до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка М.Г. (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач 2), в якій просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2218593 від 23.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2024 року відповідачем 1 був зупинений ТЗ марки DAF, модель TE 47, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач. Без проведення належного огляду ТЗ та без складання акту перевірки технічного стану КТЗ відповідач 1 повідомив позивачеві, що останній порушив п. 31.3.а ПДР та склав оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2218593, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП. Але позивач наголошує, що ТЗ, яким він рухався, не є переобладнаним у розумінні чинного законодавства. Поліцейський не є спеціалістом чи експертом у галузі переобладнання транспортних засобів та об`єктивно не міг надати правильну правову оцінку тому чи встановлений гідроборт на ТЗ або чи наявні заводські задні двері вантажного відділу ТЗ. Зазначив, що гідроборт це спеціальне обладнання, встановлене на транспортний засіб для підйому вантажів з підлоги або навантажувача до рівня вантажної платформи. Відповідач 1 перед притягнення позивача до відповідальності, не переконався, що задні двері вантажного відділу ТЗ є гідробортом, тобто таким пристроєм, що може за допомогою гідравлічного механізму підняти нижню частину задніх дверей вантажного відділу ТЗ до рівня підлоги. Зазначив, що ТЗ, яким керував позивач не є переобладнаним. Поліцейський не в повній мірі звернув увагу на ту обставину, що у задніх дверей вантажного відділу ТЗ відсутній будь-який гідравлічний елемент, а горизонтальне розміщення таких дверей не є та не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки це є однією із технічних характеристик ТЗ.

3. Представник відповідача надав відзив на позов в якому зазначив, що сторона відповідача проти адміністративного позову заперечує в повному обсязі, з огляду на наступне. 23.05.2024 року в ході виконання службових обов`язків відповідачем 1 за адресою: 462 км автомобільної дороги шосе Київське, с. Усатове, виявлено ТЗ марки DAF TE 47, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який переобладнаний з порушенням вимог законодавства, а саме встановлено гідроборт, чим порушив п. 31.3.а. ПДР, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Факт встановлення гідроборту на вказаному ТЗ ніким з учасників провадження не заперечується. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподіл по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу повинно бути відображеним у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів регулюється Порядком переобладнання транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2010 року № 607. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було винесено постанову серії ЕНА № 2218593 від 23.05.2024 року. (а.с. 16-21)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Від позивача, в особі представника, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 31, 37)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 року, адміністративну справу № 496/3777/24, передано до провадження на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Трушиній О.І. (а.с. 4)

6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2024 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. Окрім того відповідачу був визначений строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 5-6)

7. Розпорядженням керівника апарату суду № 278 від 29.01.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням ОСОБА_2 з посади судді Біляївського районного суду Одеської області. (а.с. 33)

8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 року, адміністративну справу № 496/3777/24, передано до провадження на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 34)

9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04.02.2024 року матеріали справи були прийняті до провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України без виклику сторін. (а.с. 35-36)

10. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІV. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

11. Судом встановлено, що 23.05.2024 року відносно ОСОБА_1 винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2218593, якою останнього визнано винним у порушенні п. 31.3.а. ПДР, що відповідає адміністративному правопорушенню, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. (зворотній а.с. 3)

V. Оцінка Суду.

12. Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

13. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

14. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

16. Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення

17. Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

18. Згідно з приписами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

20. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

21. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

22. У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

23. Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

24. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

25. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

26. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 ст. 121).

27. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

28. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

29. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз. 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

30. Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

31. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст.ст. 125, 126, ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст.ст. 128, 129, ст. 132-1, ч.ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ч.ч. 6, 7 ст. 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

32. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

33. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

34. У випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

35. Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

36. Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

37. Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

38. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

39. За п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

40. Згідно з п. 31.3. «а» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

41. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

42. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

43. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

44. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

45. Відповідно до абз. 1 п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п. 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

46. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

47. В оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

48. Відповідачем також не додано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, зокрема відомостей про те, що при складанні оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено як власне наявність гідроборда, так і відсутність погодження переобладнання транспортного засобу з МВС. Доказів експлуатації транспортного засобу (переобладнання) з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, які дали б підстави для твердження про порушення позивачем вимог ПДР, відповідачем не надано.

49. За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

50. Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

51. За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

52. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

53. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

54. Верховний суд у постанові від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 дійшов висновку, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративне правопорушення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

55. Відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

56. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка Максима Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

2. Скасувати постанову серії ЕНА № 2218593 від 23.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 605,60 гривень.

4. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

5. Повний текст рішення складено 05.03.2025 року.

Суддя О.П. Портна