Справа № 160/10004/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2025 рокуСправа №160/10004/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі 160/10004/22,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/10004/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі меншому, ніж встановлено частиною 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, згідно з частиною 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, із урахуванням виплачених сум.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про заміну неналежного відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 23.06.2023 року.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка обґрунтована тим, що 26 жовтня 2023 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) своєю постановою відкрив виконавче провадження №73145814 та запропонував відповідачу виконати рішення суду протягом 10 діб. Постановою державного виконавця від 05 лютого 2024 року за невиконання рішення суду було накладено штраф на Відповідача у розмірі 5100 гривен, якій згодом було подвоєно до 10200 грн. постановою державного виконавця від 20 серпня 2024 року. Та вже 29 серпня 2024 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №73145814 за виконавчим листом № 160/10004/22 відповідно до п.11 статті 39, 40 Закону України Про виконавче провадження. Позивач оскаржив цю постанову до суду і Дніпропетровський окружний адміністративний суд своєю постановою від 18 вересня 2024 року по справі №160/10004/22 скасував постанову про закінчення ВП №73145814 від 29.08.2024 року. 28.10.2024 року позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) із заявою про відновлення виконавчого провадження, яке було з затримкою відновлено 15 листопада 2024 року постановою державного виконавця по ВП № 73145814. Зважаючи на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року по справі №160/10004/22 більш ніж 1,5 року не виконується, та не виконано на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю є достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з чим позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відповідно до статті 381, 382, 382-1 КАС України подати на протязі 15 календарних днів до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по справі № 160/10004/22, з моменту отримання ухвали суду.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду було задоволено частково.

Встановлено судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №160/10004/22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 381, 382, 382-1 КАС України подати на протязі 30 календарних днів до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по справі № 160/10004/22, з дня отримання копії цієї ухвали.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати докази виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №160/10004/22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направити звіт про виконання разом із відповідними доказами ОСОБА_1 , а докази такого направлення надати до суду разом із звітом.

В іншій частині, - відмовлено.

Попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що відповідно до ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

03.03.2025 року судом зареєстровано клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом із звітом про виконання судового рішення від 13.09.2022 року в адміністративній справі №160/10004/22.

Поданий звіт обґрунтований тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 по справі № 160/10004/22 Головним управлінням здійснено перерахунок разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань та нараховано доплату в сумі 11 566 грн. Сума доплати пенсії на виконання рішення суду у розмірі 11 566 грн. обліковується в Пенсійному фонді України. Чинним законодавством визначено, що виплата пенсій є функцією, яка покладена на Пенсійний фонд України, котрий є окремою юридичною особою. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить Позивачу, не є власністю Головного управління та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. 18.10.2024 Головним управлінням було проведено виплату пенсійних коштів, нарахованих за рішеннями суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили, з 21.09.2020 по 19.11.2020. Погашено заборгованість по 190 рішеннях суду на загальну суму 24,4 млн гривень. Обсяг бюджетних призначень Головному управлінню на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на 2025 рік доводиться Пенсійним фондом України згідно з Планом доходів та видатків Головного управління на 2025 рік. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено. До затвердження бюджету Пенсійного фонду України фінансування видатків здійснюється на підставі Тимчасового розпису доходів і видатків, який не містить витрат на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Отже, невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління не має юридичної можливості виконати судове рішення в частині виплати коштів, нарахованих за рішенням суду. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат Головне управління не має. Головне управління в межах покладених повноважень звернулось з листом від 11.02.2025 № 0400-010406-5/28932 до Пенсійного фонду України щодо можливості фінансування виплати нарахованої доплати в сумі 11566,00 грн для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 по справі № 160/10004/22 в повному обсязі. Таким чином, Головним управлінням вжиті заходи щодо виконання в повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Від позивача надійшли заперечення на поданий звіт, в яких зазначено, що минуло майже 2 роки з дня набрання чинності рішенням по справи № 160/10004/22 після розгляду апеляційної скарги відповідача Третім апеляційним адміністративним судом, але відповідач досі не спромігся виконати рішення суду. Те що відповідач нарахував заборгованість згідно рішення суду в розмірі 11566,00 грн не є повне виконання рішення суду, саме зарахування боргу на банківський рахунок позивача і є повне виконання рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов наступного.

Правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані приписами ст. 382 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Щодо не здійснення виплати нарахованих позивачу сум з підстав відсутності бюджетних асигнувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм у спірних правовідносинах, передбачені статтею 23 Бюджетного кодексу України, в частині першій якої зазначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, приписами п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум разової грошової допомоги за рішенням суду здійснюється управлінням Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження. Інших фінансових можливостей крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

На виконання рішення суду від 13.03.2022 року позивачу нараховано разову грошову допомогу до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, згідно з частиною 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком - 11 566 грн. (із урахуванням виплачених сум).

Слід зазначити, що виділення коштів із бюджету Пенсійного фонду України на фінансування вказаних платежів не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, що дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ознак вини та умислу.

Фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

При цьому, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд наголошує, що згідно з пунктом 20 та 29 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З наведеного слідує, що невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має юридичної можливості виконати судове рішення в частині виплати коштів, нарахованих за рішенням суду. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом в постановах від 07.11.2019 року у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19, від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а та від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18, відповідно до яких невиконання судового рішення в частині невиплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд також враховує, що Головне управління листом у межах покладених повноважень звернулось до Пенсійного фонду України з проханням розглянути питання щодо можливості фінансування виплати нарахованої позивачу доплати за рішенням суду у розмірі 11 566 грн. грн., що свідчить про вчинення суб`єктом владних повноважень усіх необхідних дій з питання виплати нарахованої суми доплати, адже виділення коштів із бюджету Пенсійного фонду України на фінансування вказаних платежів не залежить від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Відтак, відповідачем суб`єктом владних повноважень вчинені усі дії задля виконання судового рішення в повному обсязі, а невиплата нарахованої доплати зумовлена відсутністю відповідних бюджетних коштів в бюджеті Пенсійного фонду України.

До аналогічних висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 19 вересня 2022 року у справі №160/962/21.

Отже, у даному випадку має місце невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, з підстав обмеженого бюджетного асигнування, що не є тотожним обставинам ухилення або свідомого невиконання судового рішення.

Судом не встановлено недобросовісності у діях суб`єкта владних повноважень щодо несвоєчасного виконання судового рішення в адміністративній справі.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконало рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року по справі №160/10004/22 в частині здійснення відповідного перерахунку разової грошової допомоги, а доплату у розмірі 11566,00 грн. не виплачено з незалежних від відповідача причин, а саме відсутністю бюджетного фінансування, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття судом вказаного звіту про виконання рішення у даній справі.

Керуючись статтями 248, 370, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі 160/10004/22.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.03.2025 р.

Суддя О.М. Неклеса