Справа № 128/2694/22
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2694/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривоносі Д.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до відповідача, який ним обґрунтований тим, що 31.10.2022 на поштовому відділенні за місцем свого проживання в с. Агрономічне, він отримав поштовий конверт, в якому знаходилася постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №737860, від 11.10.2022, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначає, що в даній постанові зазначено, що 11.10.2022 о 22:14 год. в м. Вінниці, перехрестя вул. Магістрацька-Театральна, водій керуючи ТЗ «Hyundai Elantra», н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофорного об`єкту (здійснюючи лівий поворот), чим порушив п.п.8.7.3 (з) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови інспектором поліції не дотримано та порушено вимоги ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Позивач вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що йому роз`яснено права передбачені ст.ст.268, 269 КУпАП і що він відмовився від підпису в постанові, однак те, що йому роз`яснено права та що він відмовився від отримання копії постанови, що взагалі не відповідає дійсності, оскільки 11.10.2022 відносно нього будь-яка адміністративна справа не розглядалася та будь-яка постанова не виносилася.

Зазначає, що будь-яких правил дорожнього руху він не порушував. 11.10.2022 його зупинив інспектор поліції, який попросив пред`явити документи, на що він надав поліцейському посвідчення водія та документи на транспортний засіб, які останній сфотографував на телефон. Потім поліцейський сказав йому про те, що ним було порушено ПДР, на що він йому відповів, що жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки чітко він дотримується правил дорожнього руху. В подальшому інспектор повернув йому документи і він безперешкодно поїхав по своїх справах.

Крім того, вказує, що інспектором поліції не зазначено жодного доказу порушення ним ПДР.

Тому просить суд скасувати постанову інспектора взводу 1 роти ТОРУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Загоруй О.О. серії ДП18 №737860 від 11.10.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП в виді штрафу в розмірі 510 грн.

07.12.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника відповідача за довіреністю Липовської Н.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача вважає безпідставними, а також таким, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

11.10.2022 о 22:14 год. під час патрулювання 1 на перехресті Магістратська -Театральна м. Вінниця інспекторами взводу №1 роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП, зокрема Загоруєм О.О. було зупинено транспортний засіб «Hyundai Elantra» днз НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 здійснив проїзд на вимкнену додаткову секцію світлофорного об`єкту, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України.

Зазначає, що встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 737860 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача вважає, що інспектор май всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Отже інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також зазначає, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було, а викладене в позовній заяві, являється суб`єктивною думкою позивача та не спростовує факту вчинення правопорушення, у зв`язку з чим поросить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

25.02.2025 у судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Білозор О.Л. не з`явилися, по невідомим суду причинам; про час, дату та місце проведення якого судом повідомлялися завчасно та належним чином; будь яких заяв та/або клопотань до суду від позивача та його представника до суду не надходило.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області до судового засідання також не з`явився; при цьому представник за довіреністю Липовська Н.Ю. попередньо до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що проти позову заперечує, просить суд в позовній заяві відмовити в повному обсязі, враховуючи відзив на позовну заяву з долученим відеозаписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих сторонами письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, відзив на позов, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з такого.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №737860 від 11.10.2022, судом установлено, що 11.10.2022 о 22:14 год. в м. Вінниці, перехрестя вул. Магістрацька-Театральна, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «Hyundai Elantra», н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофорного об`єкту (здійснюючи лівий поворот), чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с.5-6).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 2.3.6 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.7.3 (з) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 цього Кодексу визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, відповідно до ст.40 Закону №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, зокрема, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, які долучені представником відповідача до відзиву, судом установлено, що позивач дійсно 11.10.2022 о 22:14 год. на перехресті Магістратська -Театральна м. Вінниця здійснив проїзд на вимкнену додаткову секцію світлофорного об`єкту, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України.

В подальшому, позивача ОСОБА_1 було затримано та доставлено до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після чого доставлено до відділу поліції для тримання пояснень, щодо подія, яка трапилась після зупинки транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, обставини зазначені позивачем у позовній заяві відрізняються від обставин зафіксованих на відеореєстратор.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 допущено порушення правил дорожнього руху в частині невиконання ним встановленого п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху, тобто здійснено проїзд перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом установлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а поліцейським при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №737860 від 11.10.2022 є правомірною, винесеною уповноваженою на те посадовою особою в межах та у спосіб визначених Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справ, положення ч.ч.4, 2 ст. 250 КАС України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена САЄНКО