Справа № 260/8032/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8032/24 пров. № А/857/3936/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі Олександра Васильовича про визнання протиправними та скасування постанов,

суддя у І інстанції Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 10 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

22 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. (далі приватний виконавець Роман Р.М.) від 06 жовтня 2021 року № 67063680 про стягнення основної винагороди у розмірі 235 808,79 грн;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. (далі приватний виконавець Лукеча О.В.) від 12 листопада 2024 року № 76536990 про відкриття провадження.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі №260/8032/24 вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що стягнення заборгованості, передбаченої у виконавчому документі, в ході виконавчого провадження № 67063680 не відбулось, оскільки постановою приватного виконавця Романа Р.М. від 09 лютого 2022 року виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з надходженням його заяви на підставі пункту 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження.

У той же час стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру вже після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 06 жовтня 2021 року ВП № 67063680 слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Лукечі О.В. від 12 листопада 2024 року ВП № 76536990 про відкриття виконавчого провадження, то така вимога є похідною, оскільки оскаржена постанова винесена приватним виконавцем Лукечею О.В. з примусового виконання постанови приватного виконавця Романа Р.М. від 06 жовтня 2021 року ВП № 67063680 про стягнення основної винагороди, яка визнана судом протиправною. Тому така позовна вимога теж підлягаю до задоволення.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено приватним виконавцем Романом Р.М., який просить таке скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, приватний виконавець Роман Р.М. посилається на пропуск позивачкою строку звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Стверджує, що боржниці було відомо про відкрите щодо неї провадження №67063680 від 06 жовтня 2021року і вона виходила на зв`язок. Окрім того за адресою боржника було направлено пакет документів про відкриття провадження №67063680 АТ «Укрпоштою», трек номер 475, де було вказано номер телефону боржниці, згідно із чим вона отримала смс-повідомлення про надходження листа від приватного виконавця, проте навмисно його не отримала, що дає підстави вважати, що боржниця умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Скаржник вважає, що надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Окрім того, скаржник зауважує, що постанова про стягнення основної винагороди була винесена згідно із законодавством і підстав для її скасування немає, оскільки винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження є не правом, а обов`язком приватного виконавця.

Приватний виконавець Роман Р.М. у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивачки у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції заперечив доводи апеляційної скарги. Просив залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 06 жовтня 2021 року приватним виконавцем Романом Р.М. відкрито виконавче провадження №67063680 з примусового виконання виконавчого напису № 2480, виданого 19 серпня 2021 року.

Того ж дня приватним виконавцем Романом Р.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 235 808,79 грн.

09 лютого 2022 року приватним виконавцем Романом Р.М. винесено постанову ВП №67063680 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження.

12 листопада 2024 року приватним виконавцем Лукечею О.В. відкрито виконавче провадження № 76536990 з виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди № 67063680 від 06 жовтня 2021 року.

Позивачка не погодилася із правомірністю такими постановами приватних виконавців та звернувся до суду із адміністративним позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини у цій справі врегульовані, зокрема, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ), Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VІІІ (далі - Закон № 1403-VІІІ), Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2016 №643.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом № 1404-VIII випадках - на приватних виконавців.

За змістом статті 31 Закону № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Водночас відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом статті 27 Закон № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Виконавчий збір не стягується, зокрема: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішення приватним виконавцем. У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На виконання статті 31 Закону № 1403-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця.

Так, за приписами абзацу 1 пункту 19 Порядку № 643 установлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Системний аналіз норм 31 Закону № 1403-VIII та Порядку № 643 дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є фактично винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення.

Водночас основна винагорода приватного виконавця та виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча і виступають формами винагороди виконавців, однак не є однаковими поняттями.

Так, згідно з приписами статті 45 Закону № 1404-VIII спільним для цих форм винагороди є лише порядок стягнення. Що стосується підстав виникнення у приватного виконавця права на основну винагороду та розміру цієї винагороди, такі питання регулюються окремими правовими нормами. Спільним для виконавчого збору та основної винагороди є порядок їх стягнення, а не умови, підстави чи механізм визначення.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 640/13434/19, від 26 травня 2022 року у справі № 420/6845/18, від 21 липня 2022 року у справі № 320/6215/19.

Також з тлумачення норм статті 45 Закону № 1404-VIII та статті 31 Закону № 1403-VIII слідує, що виключення для стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця передбачені законодавцем окремо. Виключення для основної винагороди приватного виконавця є лише у разі виконання виконавчих документів про стягнення аліментів.

Більш того, законодавцем передбачений обов`язок приватного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, у якій має бути наведено розрахунок та зазначено порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (стаття 31 Закону № 1403-VIII).

Водночас слід погодитись з думкою суду першої інстанції, що саме лише існування постанови про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення цієї винагороди та не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення.

Як слідує з матеріалів справи, стягнення заборгованості, зазначеної у виконавчому документі, у ході виконавчого провадження № 67063680 не відбулось, оскільки постановою приватного виконавця Романа Р.М. від 09 лютого 2022 року виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з надходженням заяви стягувача на підставі пункту 1 статті 37 Закону Закон № 1404-VІІІ.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Роман Р.М. від 06 жовтня 2021 року № 67063680 про стягнення основної винагороди у розмірі 235 808,79 грн та відповідно похідної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Лукечі О.В. від 12 листопада 2024 року № 76536990 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди.

Окрім того апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо можливості поновлення позивачці строку звернення до суду із цими позовними вимогами, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення оскаржуваної постанови від 06 жовтня 2021 року № 67063680 ОСОБА_2 , а тому у суду відсутні підстави стверджувати, що з такою вона була ознайомлена.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 268, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі №260/8032/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова у повному обсязі складена 12 березня 2025 року.