Справа № 420/28744/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів Джабурії О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху (Украерорух) про визнання протиправною відмову та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И Л А :
13 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року скасовано та прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Визнано протиправною відмову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) щодо виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 06.09.2023 по 27.09.2023, з 29.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 06.11.2023 за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 50000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 за період з 06.09.2023 по 27.09.2023, з 29.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 06.11.2023 року додаткову винагороду, згідно абз.2 п.1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 50000 гривень пропорційно часу участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

04 березня 2025 року представником позивача - адвокатом Потурнак А.М. направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало заперечення на вказану заяву, у якому заперечувало проти заявленої до відшкодування суми витрат з огляду на їх завищення та неспівмірність до складності даної справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно приписів ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного, видно, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 922/902/19.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатським об`єднанням «ГРАНД ПАРТНЕРС» укладено договір про надання правової допомоги №03/07ОД від 18.07.2024 року. Відповідно до п.1.1. договору адвокатське об`єднання надає клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати об`єднання, необхідні для виконання цього договору.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що розмір гонорару та порядок його сплати визначається у додатку до цього договору.

Позивачем надано додаток 2 до договору № 03/07ОД від 18.07.2024 року, у якому сторони визначили розмір гонорару 10 000 грн, з яких: 5 000 грн за складення та подання позовної заяви; 2 000 грн за складення та оформлення відповіді на відзив; 3 000 грн за представництво інтересів у суді за умови розгляду справи з викликом осіб.

На підтвердження наданої правової допомоги під час розгляду справи у суду першої інстанції долучено акт приймання-передачі наданих послуг №2 до договору № 03/07 ОД від 18.07.2024 року та рахунок на оплату №2 від 15.11.2024 року на суму 7 000 грн.

Також позивач подав до суду додаток 3 до договору № 03/07ОД від 18.07.2024 року, яким сторони встановили гонорар за надання правової допомоги під час апеляційного розгляду справи у сумі 6 000 грн, з яких 3 000 грн за складення та подання апеляційної скарги та 3 000 грн за представництво інтересів у суді за умови розгляду справи з викликом осіб.

Для підтвердження надання правової допомоги у суду апеляційної інстанції надано акт приймання-передачі наданих послуг №3 до договору № 03/07 ОД від 18.07.2024 року про надання правової допомоги та рахунок на оплату №3 на суму 3 000 грн.

З посиланням на надані документи, позивач просить стягнути на свою користь понесені витрати у розмірі 7 000 грн під час розгляду справи у суді першої інстанції та 3 000 грн у суду апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку наведеному розрахунку, колегія суддів зауважує, що до витрат на правову допомогу відносяться виключно ті юридичні дії, вчинення яких є необхідними для надання правової допомоги.

ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

Отже, у суду апеляційної інстанції також наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Надаючи оцінку заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу у розрізі її співмірності, колегія суддів акцентує увагу, що спірні правовідносини є розповсюдженим, а складена позовна заява відтворює типові доводи, характерні для даної категорії справ, тому складення позовної заяви не потребує значних затрат часу з боку фахівця в галузі права.

До того ж, при складенні позовної заяви вже сформовано правову позицію, яка в подальшому відображена у відповіді на відзив та в апеляційній скарзі. Інших заяв по суті спору не подано. Справа у суді апеляційної інстанції розглядалась у порядку письмового провадження без особистої участі сторін.

За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є 2 000 грн та 1000 грн у суді апеляційної інстанції.

Частиною 3 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст.134, 139, 252, 311, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства обслуговування повітряного руху (Украерорух) (08301, Аеропорт, Київська обл., а/с № 115, м. Бориспіль, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко