Справа № 560/18782/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області що не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в культурному центрі «Товтри» м. Кам`янець-Подільського з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком починаючи з 25.07.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача зарахувати до її страхового стажу період роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільського з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998 є протиправною, оскільки відповідальність за ведення трудової книжки несе роботодавець, а не працівник. Також до уваги не прийнято Витяг, із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зазначено, що культурний центр "Товтри" м. Кам`янець - Подільського ліквідований на підставі рішення Хмельницького Господарського суду від 07.10.2004 року. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 18.12.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що ОСОБА_1 повідомлено, що до страхового стажу згідно записів трудової книжки від 01.07.1995 НОМЕР_1 не зараховано періоди роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 та з 02.02.1996 по 30.09.1998, оскільки записи в трудовій книжці внесені з порушенням вимог пункту 2.14 та 2.26 Інструкції №58, а саме: не зазначена назва підприємства яка вносила запис про прийняття на роботу, в записах про звільнення з роботи відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону відповідно до чинного законодавства. Жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивачкою при зверненні за призначенням пенсії не надано. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 (позивач) з 24.07.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком як мати особи з інвалідністю з дитинства, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.07.1995 по 31.01.1996 та з 02.02.1996 по 30.09.1998, а також здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 18692-17088/П-03/8-2200/24 від 06.11.2024 ОСОБА_1 повідомлено, що до страхового стажу згідно записів трудової книжки від 01.07.1995 НОМЕР_1 не зараховано періоди роботи в культурному центрі "Товтри" м.Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 та з 02.02.1996 по 30.09.1998, оскільки записи в трудовій книжці внесені з порушенням вимог пункту 2.14 та 2.26 Інструкції №58, а саме: не зазначена назва підприємства яка вносила запис про прийняття на роботу, в записах про звільнення з роботи відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону відповідно до чинного законодавства.

Позивач, вважаючи, що вищевказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058, визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058).

Згідно абз. 1 ч.1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Так, відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 та з 02.02.1996 по 30.09.1998, відповідач зазначив, що записи в трудовій книжці внесені з порушенням вимог пункту 2.14 та 2.26 Інструкції №58, а саме: не зазначена назва підприємства яка вносила запис про прийняття на роботу, в записах про звільнення з роботи відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону відповідно до чинного законодавства.

Оцінюючи доводи відповідача, суд зазначає, що відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58 (надалі-Інструкція №58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 суд встановив, що з 01.07.1995 позивач прийнята на роботу тех. працівником на підставі наказу №21 від 01.07.1995 та 31.01.1996 звільнена з посади тех. працівника згідно наказу №26 від 31.01.1996. На записі про звільнення з роботи є печатка підприємства - культурного центру "Товтри" та підпис директора.

02.02.1996 позивач прийнята на посаду касира у цьому ж культурному центрі "Товтри" згідно наказу №29 від 02.02.1996 та 30.09.1998 звільнена з посади касира згідно наказу №32 від 30.09.1998. На записі також міститься печатка та підпис директора.

Положеннями пунктів 2.6-2.8 Інструкції №58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

За змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство - роботодавець.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У постанові від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Також, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17 вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права.

Так, в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року № 687/975/17 йдеться, зокрема, про таке: «на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Отже, відсутність назви підприємства, яка вносила запис про прийняття на роботу та посилання на відповідну статтю закону в трудовій книжці в цьому випадку не є підставою для незарахування періоду роботи до страхового стажу, оскільки зазначене жодним чином не впливає на факт перебування позивача у трудових відносинах.

В іншій частині трудова книжка позивача оформлена відповідно до вимог законодавства, містить всі необхідні записи, які вчинені в хронологічному порядку. Записи в трудовій книжки виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку підприємства.

Разом з тим, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 під час розгляду справи в аналогічних правовідносинах №754/14898/15-а.

Окрім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998 слід визнати протиправними.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998.

За змістом частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки позивач 21.10.2024 звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.11.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням при обчисленні страхового стажу періодів роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених у справі обставин суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, предметом позову була одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 року у справі № 620/1116/20.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.11.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням при обчисленні страхового стажу періодів роботи в культурному центрі "Товтри" м. Кам`янець-Подільський з 01.07.1995 по 31.01.1996 року та з 02.02.1996 по 30.09.1998, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський