Справа № 320/46068/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового повадження апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 09.06.2023 №579-К "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, встановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17 квітня 2024 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/22546/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про визнання протиправною відмови у звільненні зі служби, зобов`язання звільнити із займаної посади.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року зупинено провадження у справі №320/46068/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/22546/23.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки набрання рішенням у справі №320/22546/23 законної сили має преюдиційне значення для вирішення даної справи по суті, то суд вважає, що розгляд адміністративної справи №320/46068/23 є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/22546/23.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі № 320/46068/23 скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом при ухваленні рішення про зупинення провадження неправильно установлено обставини, які мають значення для справи та неправильно визначено спірні правовідносини між справами яка розглядається наразі та до розгляду якої судом зупинено провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України - без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - без змін.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, сторонами не наведено обґрунтованих підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 236 КАС України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у адміністративній справі. Зокрема, п.3 ч.1 статті 236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі необхідно у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку адміністративного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини і факти, які є предметом судового розгляду (п. 3 ч. 1 статті 236 КАС України).

З аналізуючи вищезазначеної норми вбачається, що у разі, якщо наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити факти, що є предметом доказування у певній справі, суд не має правових підстав для зупинення провадження на підставі саме цього пункту КАС України.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Зупинення провадження у справі спрямоване на те, щоб обставини, які об`єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об`єктивних характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених КАС України.

Так, у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 360/433/23 викладено правовий висновок про те, що «Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду у справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цін справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Наведена правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 18.09.2018 у справі №°9901/314/19 та від 16.10.2019 у справі №°800/330/17 та у постанові Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 160/9902/19.

Водночас, висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2023 у справі № 380/18653/21 є те, що «Відповідно до пункту 3 частини першої статті 248 КАС України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу».

У цій справі Верховний Суд зробив висновок, що вмотивованість будь-якого судового рішення в адміністративному судочинстві, в цілому, забезпечує: 1) реалізацію засадничих принципів правосуддя, зокрема, верховенства права, змагальності учасників справи, офіційності з`ясування обставин справи; 2) дотримання основоположних прав та інтересів людини та громадянина (враховуючи суспільні інтереси та інтереси держави) у сфері правосуддя; 3) можливість здійснення судового контролю за законністю та обґрунтованістю рішень судів попередніх інстанцій; 4) можливість здійснення громадського контролю за якістю судових рішень, проведення їх моніторингу та врахування у практичній діяльності.».

Однак, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали зводиться до того, що зупинення провадження відбулось за аналізом, викладеного у клопотанні позивача у цій справі. Водночас, жодного обґрунтування мотивів, з яких суд дійшов таких висновків після аналізу такого клопотання та у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду № 320/46068/23 до вирішення справи № 320/22546/23 судом в оскаржуваній ухвалі не зазначено.

Не вказано також чому зібрані у справі № 320/46068/23 докази не дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти) притягнення державного службовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що є предметом розгляду у цій справі.

В той час, як у справі № 320/22546/23 здійснюється розгляд вимог позивача про визнання протиправними відмов Міністерства, викладених в листах від 13.04.2023 № 4509/10/10-23 та від 17.04.2023 № 4712/10/10-23 щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби за частиною третьою статті 38 КЗпП України після надання їй невикористаних днів відпустки.

Тобто у справі № 320/22546/23 не оскаржується акт індивідуальної дії, а спірні відносини розглядаються у площині відсутності порушень Міністерством прав позивача, про які ОСОБА_1 стверджувала у заяві про звільнення від 03.04.2023 для звільнення її за частиною третьою статті 38 КЗпП України.

Отже, спірні відносини у цих справах мають різний правовий характер, а висновки судів у цих справах не можуть вважатись преюдиційними, тому і підстави для зупинення провадження у цій справі до розгляду справи № 320/22546/23 відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції передчасно і необґрунтовано прийнято рішення про зупинення провадження в адміністративній справі № 320/46068/23.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що в цьому випадку відсутні правові підстави, прямо передбачені статтею 236 КАС України для зупинення провадження в даній справі.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Водночас, невиправдане зупинення провадження у справі є неприпустимим і не відповідає завданню адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2025 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев