Справа № 240/1214/24
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2025 року

м. Київ

справа №240/1214/24

адміністративне провадження №К/990/8590/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Чиркіна С.М., Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №240/1214/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом №41825-41333/Л-02/8-0600/23 від 24.11.2023 донарахувати та виплатити їй пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.09.2023;

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести їй перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсії за віком встановлених Законом України «Про Державний бюджет» щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 13.09.2023.

Житомирський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 04.06.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024, у задоволенні позову відмовив.

На адресу Касаційного адміністративного адміністративного суду у складі Верховного Суду 28.02.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (направлена поштовим зв`язком 24.02.2025), в якій скаржник просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2024, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Однак Верховний Суд встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалив оскаржувану постанову 02.09.2024, а отже згаданий вище тридцятиденний строк закінчився 02.10.2024, при цьому касаційну скаргу скаржник подав до Верховного Суду 24.02.2025, тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження, що становить майже 5 місяців.

До касаційної скарги скаржник долучив заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, де зазначив, що отримав копію оскаржуваної постанови лише 24.01.2025, на підтвердження чого надав копії поштового конверта та супровідного листа суду апеляційної інстанції від 13.01.2025 про направлення позивачу копії оскаржуваної постанови.

Оцінюючи поважність наведених скаржником причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зауважити, що відповідно до частини 5 статті 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З наведеного вбачається встановлений законодавцем обов`язок направлення судом копії судового рішення у дводенний строк із дня його складення у повному обсязі.

Водночас, зі змісту поданої заяви про поновлення строків на касаційне оскарження судових рішень не вбачається можливим з`ясувати факт направлення/ненаправлення судом апеляційної інстанції позивачу копії оскаржуваної постанови у встановлений процесуальним законом строк, а отже, неможливо встановити факт первинного отримання/неотримання такої копії позивачем.

Як наслідок, Верховний Суд приходить до переконання, що зазначені скаржником підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, позаяк такі є непідтверджені належними доказами.

Частиною 3 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху для надання можливості скаржнику надати докази на підтвердження наведених підстав пропуску строку (довідка суду про направлення/ненаправлення у визначений законом дводенний строк судового рішення скаржнику; копії матеріалів справи, які свідчать про направлення/ненаправлення у визначений законом дводенний строк судового рішення скаржнику тощо) або вказати інші причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №240/1214/24.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №240/1214/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

С.М. Чиркін

Я.О. Берназюк ,

Судді Верховного Суду