Справа № 404/379/24
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/379/24
Номер провадження 2-а/404/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Олійника Віталія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Олійника Віталія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови, просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1222882, винесену 11 січня 2024 року поліцейським відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Олійником Віталієм Миколайовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

В обґрунтування поданого позову зазначав, що постановою поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в кіровоградській області старшого сержанта поліції Олійник В.М. від 11 січня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень за частиною 4 статті 126 КУпАП за те, що керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги пункту 2.1 Правил дорожнього руху України.

Вказано, що 11 січня 2024 року він рухався на автомобілі Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 по трасі Н14, 57 кілометр в селі Бережинка Кропивницького району Кіровоградської області. Проблисковими маячками його зупинили працівники поліції. На його запитання про причину зупинки поліцейський повідомив, що він керував автомобілем не будучи пристебнутим ременем безпеки. Відповів, що відстебнув ремінь безпеки при зупинці та просив надати докази того, що керував автомобілем не будучи пристебнутим ременем безпеки. Тоді поліцейський повідомив, що причина зупинки перевірка документів (що не є законним в даному випадку). Разом з поліцейським він підійшов до патрульного автомобіля, однак доказів порушення правил дорожнього руху не було надано. Ще один співробітник встановивши прізвище по комп`ютеру зробив перевірку і повідомив про те, що він керує транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Вважає, що підстав для зупинки автомобіля не було, оскільки правил дорожнього руху він не порушував і передбачених законом підстав для зупинки у поліцейського не було.

Позивач зазначав, що не є юристом і в чинному законодавстві не розбирається, тому при розгляді справи про адміністративне правопорушення потребував правової допомоги адвоката чи іншого фахівця в галузі права. На початку розгляду справи він заявив клопотання про необхідність йому допомоги адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Тобто, виявив необхідність і бажання скористатись правовою допомогою, а задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Тому, поліцейським не вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 січня 2024 року адміністративний позов було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

24 квітня 2024 року від представника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області до суду надійшли письмові пояснення.

У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Інспектор та представник Головного управління національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що поліцейським відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Олійником В.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА «1222882 відповідно до якої водій ОСОБА_1 11 січня 2024 року о 14:10 год., в с. Бережинка, траса Н14 57 км. рухався на автомобілі Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування, згідно постанови суду від 25 жовтня 2023 року, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 4 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «а» пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Також, відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 580-VIII звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.4 ст.126 КУпАП.

За пунктом 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII.

При цьому, норма статті 31 Закону № 580-VIII є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону № 580-VIII.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що поліцейським після зупинки транспортного засобу, було попереджено позивача про здійснення відеозапису, роз`яснено його права передбачені законодавством, отриманні пояснення щодо обставин скоєння правопорушень, наданні можливості скористуватися юридичною допомогою адвоката, ознайомлено з матеріалами адміністративної справи.

Отже, матеріали справи не містять доказів додержання відповідачем вищезазначених вимог, а саме: повідомлення відповідачем позивачу свого прізвища, посади, спеціального звання; надання можливості позивачу користуватись допомогою адвоката; ознайомлення позивача з правами, визначеними статтею 63 Конституції України, статтями 307, 308, 268, 287-289 КУпАП.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі № 524/9827/16-а від 18 лютого 2020 року дійшов висновку, що невжиття поліцейським дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги тягне за собою закриття справи про адміністративне правопорушення.

У постанові від 08 липня 2020 року ВС КАС дійшов висновку, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (п. 47 Постанови).

У підтвердження цього, згідно з положеннями ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна в обов`язковому порядку містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). На це неодноразово вказував Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17.07.2019 р. у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 р. у справі № 524/9716/16-а.

Суд зазначає, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено відеозапису з місця події.

Отже, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не надано.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надали, не спростували твердження позивача. Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 р. у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 р. у справі № 295/3099/17.

Аналогічного висновку дійшов КАС ВС у постанові від 08.07.2020 р. у справі № 177/525/17 , в якій зазначив, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Враховуючи вищенаведене, доводи сторін щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваної постанови, з урахуванням відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не впливають на вирішення справи по суті.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини 1, 2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що інспектор діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття рішення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Щодо розподілу судових витрат, відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи висновок суду про повне задоволення позову, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись частиною 2 статті 2, статтями 9, 77, 139, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Олійника Віталія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1222882 від 11 січня 2024 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старший сержант поліції Олійник Віталій Миколайович, місцезнаходження: 25014, м. Кропивницький, вул. Кільцева, буд.34-Б.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, .

Повний текст рішення суду складено 13.03.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда