Справа № 280/832/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Справа № 280/832/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо скасування рішення № 26 від 31.10.2024 про призначення позивачу пенсії за віком з 03.09.2024;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виражається у непоновленні пенсії позивачу;

3) зобов`язати відповідача призначити, поновити та продовжити виплату пенсії за віком позивачу, з 03.09.2024.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в підсистемі «Електронний суд» та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Працевитим Г.О., який діє на підставі ордеру серії АР №1219297 від 27.01.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з квітня 2014 року позивачу було припинено виплату пенсії органами Пенсійного фонду України через окупацію Російською Федерацією Автономної Республіки Крим та м. Севастополь. Після звернення із заявою про поновлення / призначення їй виплати пенсії за віком від 03.09.2024 рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 26 від 31.10.2024 року позивачу було призначено пенсію за віком з 03.09.2024. Проте, листом від 20.12.2024 р. № 21912-21880/В-02/8-0800/24 відповідач повідомив позивачу, що за результатами перевірки відділом контролю за правильністю призначення пенсій встановлено безпідставне призначення пенсії у зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації. Звернувшись із заявою про призначення, поновлення та продовження виплати позивачу пенсії, відповідач повідомив про відсутність на те підстав. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

17.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами. Зазначає, що для призначення пенсії особам, які отримували пенсію в Російській Федерації до пенсійного органу потрібно надати довідку-атестат про припинення виплати пенсії за попереднім місцем отримання, що є підтвердженням того, що виплату пенсії було припинено та не буде поновлено. У зв`язку з введенням військового стану з 24.02.2022 запити про отримання даних щодо перебування на обліку, припинення виплати пенсії до органів Російської Федерації не надсилаються. Перевіркою обставин звернення від 24.10.2024 відділом контролю за правильністю призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області встановлено безпідставне призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії позивачці органами пенсійного забезпечення Російської Федерації та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 04.02.2025 №26. Вважає, що дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.02.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 ; письмові пояснення щодо правових підстав припинення виплати позивачу пенсії.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з довідкою Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 24.10.2024 № 2327- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживання / перебування є АДРЕСА_2 .

03.09.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №26 від 31.10.2024 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 03.09.2024.

Листом від 20.12.2024 № 21912-21880/В-02/8-0800/24 відповідач повідомив позивача, що так як Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, запит паперової пенсійної справи та атестату про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації зробити на часі неможливо. Перевіркою обставин звернення встановлено, що за результатами перевірки відділом контролю за правильністю призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області встановлено безпідставне призначення Вам пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії заявнику органами пенсійного забезпечення Російської Федерації. Додатково повідомлено, що на теперішній час питання щодо відновлення / продовження пенсійних виплат особам, які перемістились з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, яким призначалась пенсія на території Автономної Республіки Крим, в умовах відсутності документів, необхідних для визначення умов поновлення пенсійної виплати, законодавчо не врегульовано.

06.01.2025 позивач звернулася із заявою до відповідача про поновлення та продовження виплати пенсії за віком, зазначила про те, що фізично не має можливості поїхати у м. Севастополь та привести пенсійну справу з іншими документами. Вказала, що пенсію від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації не отримує.

Листом від 07.01.2025 № 308-177/В-02/8-0800/25 відповідач повторно роз`яснив позивачу, що перевіркою обставин звернення встановлено, що вона має реєстрацію в м. Севастополь, АР Крим з 12.03.2014. Жодних документів, які містять інформацію про припинення виплати пенсії або про неотримання пенсії за місцем реєстрації (АР Крим) до заяви не додано. Запит паперової пенсійної справи та атестату про припинення виплати пенсії в АР Крим зробити на цей час неможливо, оскільки територія півострову окупована. Враховуючи зазначене, на теперішній час на підставі чинного законодавства, надані документи не дають право на поновлення виплати пенсії в Україні.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо призначення, поновлення та продовження виплати пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналізуючи зазначені норми права, суд доходить висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30.01.2020 у справі №489/5194/16-а та від 30.09.2021 у справі № 540/4060/20.

У статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 15 років.

Сторонами не заперечується, що позивач громадянин України, на час звернення до органів Пенсійного фонду України, досягла 85 років, на час звернення із заявою про призначення пенсії (03.09.2024) мала достатній страховий стаж (20 років), у зв`язку з чим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №26 від 31.10.2024 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 03.09.2024.

Разом з тим, надалі відповідачем було встановлено безпідставне, на його думку, призначення пенсії у зв`язку з відсутністю інформації щодо припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації, при цьому зважаючи на неможливість здійснення запиту щодо паперової пенсійної справи та атестату про припинення виплати пенсії в АР Крим у зв`язку з її тимчасовою окупацією.

Суд не погоджується із зазначеними висновками пенсійного органу з огляду на таке.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №234.

Згідно з пунктом 1.8 розділу І Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Розділ ІІ Порядку №22-1 визначає перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший. При цьому пунктом 2.1. Порядку №22-1 не передбачений обов`язок на подання такого документа громадянином України при призначенні (поновленні) пенсії як атестат про припинення виплати пенсії.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Водночас за пунктом 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Згідно з абзацом десятим пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати (пункт 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV).

За наведеного вище суд зазначає, що саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок у разі переїзду пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці надсилання запиту про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера.

Крім того, суд бере до уваги, що в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє на момент розгляду цієї справи. Акціонерне товариство «Укрпошта» з 24.02.2022 тимчасово припинило приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень з призначенням до Російської Федерації, тому позивач не може з об`єктивних причин надіслати до компетентного органу Російської Федерації відповідний запит та отримати підтвердження виплати чи припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду Російської Федерації.

З огляду на викладене, відсутність інформації про припинення виплати пенсії не може бути підставою для відмови у призначенні, поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у постанові від 17.09.2024 у справі №580/3576/22.

Суд також вважає безпідставними посилання відповідача на абзац дев`ятий пункту 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1, відповідно до якого громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, враховуючи таке.

15.04.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII) (набув чинності 27.04.2014), яким визначено статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1207-VII у редакції до внесення змін Законом України № 2217-IX від 21.04.2022, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначалася сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Після внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» № 2217-IX від 21.04.2022 змін, пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1207-VII викладено в такій редакції: для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно з частинами першою, другою статтею 7 Закону №1207-VII для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пункту 1 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 234 (далі Порядок № 234), на який наявне посилання у пункті 1.5 розділу І Порядку №22-1, вказаний механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Згідно з пунктами 3-6 Порядку № 234 особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Виплата пенсії, надання соціальних послуг здійснюються щомісяця поштовими переказами, в тому числі міжнародними, за місцем проживання особи на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Аналіз положень Порядку № 22-1 та Порядку № 234 свідчить про те, що вони регулюють питання звернення за поновленням виплати пенсії та порядок виплати пенсії громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать записи у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 . Водночас надалі позивач набула статусу внутрішньо переміщеної особи, про що свідчить довідка Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 24.10.2024 № 2327-, та фактично проживає за АДРЕСА_2 . Докази на підтвердження проживання позивача на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу (03.09.2024), суду не надано.

З огляду на зазначене, до позивача не застосовуються положення частин першої, другої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та прийнятий на її виконання Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 234, а також абзац дев`ятий пункту 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1.

Відповідно не застосовується і пункт 4 Порядку № 234, яким визначено, що територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації; виплата пенсії після надходження-пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Висновки суду у цій справі узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2024 у справі №320/424/23, в якій суд дійшов висновку, що заява про призначення пенсії за віком громадянам України, які проживали та набули права на пенсію на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополі, а згодом змінили місце проживання та зареєструвалися на підконтрольній території України, може розглядатися органами Пенсійного фонду України на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому безпідставність перегляду пенсійної справи ОСОБА_1 призвело до погіршення правового становища позивача, оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №26 від 31.10.2024, проте надалі відповідач вирішив припинити нарахування та виплату пенсії, поклавши на позивача надмірний тягар, що не враховано відповідачем.

Таким чином, вказана у листах від 20.12.2024 № 21912-21880/В-02/8-0800/24 та від 07.01.2025 № 308-177/В-02/8-0800/25 підстава для відмови у продовженні виплати призначеної раніше пенсії як відсутність та неможливість отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації не є обґрунтованою, а беручи до уваги, що на дату звернення за призначенням пенсії позивач досягла 85 років та має 20 років страхового стажу, що є достатнім для призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, призначеної рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №26 від 31.10.2024, що є підставою для захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача поновити нарахування і виплату раніше призначеної позивачу пенсії з 03.09.2024, та виплатити заборгованість по пенсії, що виникла з 03.09.2024 по день поновлення її виплати.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту листів від 20.12.2024 № 21912-21880/В-02/8-0800/24 та від 07.01.2025 № 308-177/В-02/8-0800/25, відповідачем не було скасовано рішення №26 від 31.10.2024 про призначення позивачу пенсії за віком з 03.09.2024, а лише припинено у зв`язку з відсутністю документів про припинення виплати позивачу пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації. Відтак обраний позивачем спосіб захисту прав позивача у частині визнання протиправними дій відповідача щодо скасування та визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виражається у непоновленні пенсії позивачу, охоплюється обраним судом способом захисту, а саме визнання протиправними дії відповідача щодо припинення виплати раніше призначеної позивачу пенсії.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» суд ухвалою від 09.12.2024 звільнив позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, раніше призначеної з 03.09.2024 відповідно до рішення №26 від 31.10.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , раніше призначеної їй пенсії з 03.09.2024 відповідно до рішення №26 від 31.10.2024, та виплатити заборгованість по пенсії, що виникла з 03.09.2024 по день поновлення її виплати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.03.2025

Суддя К.В.Мінаєва