Справа № 160/22850/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22850/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу

Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (суддя Ремез Катерина Ігорівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення за № 44 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності, вказані в архівних довідках № 191 та № 192 від 06.03.2024, що видані Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів» П`ятихатської міської ради.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Вказує, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі ім. Куйбишева з 1986 по 1987 згідно з довідками від 06.03.2024 № 191 та № 192, оскільки зазначене в довідках по-батькові особи (Вл.) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 01.07.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії, яка була скерована для розгляду до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.07.2024 за № 44 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до названого рішення, за результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано, зокрема, період роботи в колгоспі ім. Куйбишева з 1986 по 1987 роки згідно з довідками від 06.03.2024 № 191 та № 192 (довідка про заробітну плату), оскільки зазначене в довідках по батькові (Вл). не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ), крім того, довідка про заробітну плату № 192 не підтверджується актом зустрічної перевірки.

Також у названому рішенні роз`яснено, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі ім. Куйбишева з 1986 по 1987, необхідно надати уточнений документ про приналежність даних, зазначених в довідках від 06.03.2024 № 191 та № 192, заявнику, а для зарахування вказаного періоду згідно з довідкою про заробітну плату № 192, необхідно сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявника ініціювати зустрічну перевірку та долучити акт перевірки.

Позивач вважає, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу період трудової діяльності, вказані в архівних довідках № 191 та № 192 від 06.03.2024, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем був застосований формальний підхід під час вирішення питання про зарахування до стажу роботи спірних періодів, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не додано до матеріалів справи копію трудової книжки, водночас в цій справі не є спірним те, що позивач у період з 1986 по 1987 працював у колгоспі ім. Куйбишева, межами розгляду цієї справи є з`ясування чи правомірно відповідач не врахував довідки від 06.03.2024 № 191 та № 192.

Згідно з архівною довідкою № 191 від 06.03.2024 «в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Куйбишева, з 1993 року КСП ім. Куйбишева, значиться Мороз ім`я ОСОБА_3 по батькові ОСОБА_4 (так у документах) і його відпрацьовані людино-дні за нижче перерахований період (вересень 1986 вересень 1987).

Згідно з архівною довідкою № 192 від 06.03.2024 «в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Куйбишева, з 1993 року КСП ім. Куйбишева, значиться ОСОБА_5 ім`я ОСОБА_3 по батькові ОСОБА_4 (так у документах) і його заробітна плата за нижче перерахований період (вересень 1986 вересень 1987).

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка Комунальної архівної установи «П`ятихатський трудовий архів» № 589 від 25 червня 2024 року, в якій зазначено, що в книзі обліку оплати праці колгоспу ім. Куйбишева за період 1986-1987 значиться одна особа ОСОБА_5 ім`я ОСОБА_3 по батькові ОСОБА_4 (так у документах, мовою оригіналу). Інші особи з відповідними прізвищем, ім`ям, по батькові за вказаний період відсутні.

Суд апеляційної інстанції повторно звертає увагу апелянта, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, і саме під час повторного розгляду заяви позивача пенсійний орган має надати відповідну оцінку записам трудової книжки позивача за спірний період, натомість спірні довідки від 06.03.2024 № 191 та № 192 лише містять додаткові відомості, а саме, відпрацьовані людино-дні та отриману заробітну плату за період з 1986 по 1997 рік, а відтак суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем був застосований формальний підхід під час вирішення питання про зарахування до стажу роботи спірних періодів.

Верховного Суду у постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 638/18467/15-а вказав, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійний орган неправомірно поклав на позивача обов`язок надати акт зустрічної звірки, адже такий обов`язок покладається законом саме на відповідача, якщо останній має сумніви щодо обґрунтованості та достовірності даних, зазначених в поданих особою документах.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в адміністративній справі № 160/22850/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 11 березня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 11 березня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров