Справа № 420/12751/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 березня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бойко О.Я., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання здійснювати перерахунки та виплати пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру,-
Рішенням від 30.05.2024 Одеський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково:

1.Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії по інвалідності ОСОБА_1 при проведенні її перерахунку з 01.03.2024 на підставі постанови Кабінету Міністрів України 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" максимальним розміром.

2.Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.03.2024 обчислення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з урахуванням індексації, проведеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

4.У задоволенні решти вимог відмовив.

5.Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області тримісячний строк для подання звіту про виконання рішення суду з дня набрання законної сили рішенням суду у справі 420/12751/24.

Рішення набрало законної сили 02.07.2024.

08.07.2024 Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у даній справі.

26.02.2025 від позивача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі № 420/12751/24, в якій він просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі № 420/12751/24 та стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму доплати пенсії за період з 01.03.2024 по 31.07.2024 у розмірі 8161,95 грн.

Дана заява обґрунтована наступним.

Позивач наголосив, що до спірних правовідносин доречним є застосування абз.2 ч.3 ст.378 КАС України, оскільки у даній справі має місце невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії протягом більше семи місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, що є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/12751/24, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів щодо реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений спосіб. Тобто, фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим.

Порядок виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

В свою чергу, встановлення зміни способу і порядку виконання судового рішення не може мати на меті зміну судового рішення по суті, а має, на думку суду, забезпечити порядок виконання судового рішення шляхом визначення послідовності і змісту виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Отже, суд звертає увагу на те, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняттям судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

У свою чергу, зміст поданої заяви та її прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а прийнятті нового із зазначенням конкретної суми стягнення, що не досліджувалось судом під час прийняття рішення у даній справі.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не заперечує право позивача на нараховану доплату пенсії за період з 01.03.2024 по 31.07.2024 в сумі 8161,95 грн. та повідомляє, що така виплата буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, конкретне визначення суми коштів до виплати позивачу не було предметом спору. Початковий період для дій щодо виплати визначений, а кінцевий на момент розгляду справи - ні, що унеможливлювало здійснення розрахунку.

Подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з боржника на користь стягувача коштів в сумі 8161,95 грн., заявник фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину рішення від 24.02.2025, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Крім того, у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України.

У той же час частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, у будь-якому випадку виконання рішень суду щодо виплат з державного бюджету виконується у порядку черговості, у тому числі відносно виконання рішень зобов`язального характеру щодо виплат з бюджету, які повинен здійснити боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

У постанові Верховного Суду від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 зазначено наступне:

«Колегія суддів зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі №420/6671/18 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачці як внутрішньо переміщеній особі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, то Суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №420/6671/18».

Таким чином, суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду у такому випадку не захищає право позивача на отримання сум заборгованості, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

За таких умов підстави для встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/12751/24 в порядку ст.378 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст.241, 243, 378 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання здійснювати перерахунки та виплати пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Оксана БОЙКО