Справа № 160/31034/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради (далі відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , в якій позивач просить:
Цією ж ухвалою суду витребувано у позивача ОСОБА_1 : заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 13.05.2024 та переліку усіх документів, які до неї долучались; у відповідача Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради: усі докази з їх документальним підтвердженням, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 17.06.2024.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи.
Представником позивача адвокатом Стасюком В.О. подано клопотання про продовження строку на подання витребуваних доказів.
Ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, продовжено строк для подання витребуваних доказів.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зважаючи на наступне. Позивачем при зверненні за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, надано заяву від 13.05.2024 та пакет документів, зокрема довідки: кардіологічної МСЕК серії 12 ААГ №174612 від 10.01.2023 року із встановленням Другої групи інвалідності «Первинно» з 06.01.2023 року загального захворювання по зору «Безстроково» ОСОБА_1 ; КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААВ № 792919 від 08.02.2023 року із встановленням Першої групи «Б» інвалідності «Первинно» з 06.01.2023 року загального захворювання по зору «Безстроково» ОСОБА_1 ; КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААГ № 191293 від 25.04.2023 року із встановленням Першої групи «Б» інвалідності «Повторно» з 06.01.2023 року загального захворювання по зору «Безстроково» ОСОБА_1 . У своїй заяві позивач зазначив, що він не може самостійно пересуватись, само обслуговуватись та потребує стороннього догляду, також зазначив, що не отримує: соціальні послуги вдома, паліативний догляд, стаціонарний догляд, догляд відповідно ЗУ «Про психіатричну допомогу», соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно ЗУ «Про соціальні послуги», а також виплати на догляд. Позивачем до пакету документів надано ще один документ - висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за формою, затвердженою МОЗ формою 080-4/о, але бланк висновку було не встановленого зразка, а саме внесено виправлення в назві соціальної послуги: «…соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі» виправлено на: «…соціальних послуг з догляду на професійній основі». Відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я України від 16.04.2024 № 25-04/17/1378/ЗПІ-24/1506 на сьогодні відсутні затверджені форма первинної облікової документації «Висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі», методичні рекомендації та/або інструкції щодо її заповнення. Разом з тим, МОЗ проінформував, що на виконання Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 859 від 23.09.2020 р. «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» наказом МОЗ від 09.03.2021 №407, затверджено форму первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, зокрема «Висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі», форма первинної облікової документації 080-4/о. Тобто законодавець передбачив використання бланку довідки встановленого зразка для отримання допомоги на непрофесійній основі для отримання допомоги на професійній основі, до моменту розробки нового бланку. Отже, позивачем подано завідомо недостовірні дані, надано підробний документ, який не передбачено чинним законодавством. Позивачу листом від 15.05.2024 №995 повідомлено про той факт, що пакет документів із заявою від 13.05.2024 подано не в повному обсязі та запропоновано у термін 30 календарних днів надати документи, а саме: висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду, встановленого зразка та затвердженого МОЗ, а також копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (для осіб з інвалідністю), з пред`явленням оригіналу довідки. Однак, позивачем не було надано необхідних документів. За таких обставин, 17.06.2024 прийнято рішення про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі від 17.06.2024, в якому повідомлено про причини та підстави надання відмови. Щодо проведення комплексного визначення індивідуальних потреб, відповідач зазначає, що відповідно п.6. Порядку уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2. Проведення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб здійснюється також на підставі наданих документів до заяви та відповідно до наявного фізичного стану особи. У зв`язку з тим, що позивачем подано не повний пакет документів для отримання компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись, у відповідача не було законних підстав проводити комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб. За таких обставин, відповідач вважає, що діяв в межах покладених на нього прав та обов`язків, згідно з вимогами чинного законодавства.
У відзиві відповідачем заявлено клопотання про поновлено строку на подання відзиву.
В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено про обставини воєнного стану, регулярні відключення світла, відсутність Інтернету, у зв`язку із чим доступ до матеріалів провадження справи було отримано лише 04.12.2024, про що свідчить номер реєстрації вхідної кореспонденції на ухвалі суду (вх.№3542/0/21-24 від 04.12.2024).
Розглянувши подане відповідачем клопотання та надані докази, суд виходить з наступного.
Приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
За змістом пункту 1 частини першої статті 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву та витребуваних доказів. Копію ухвали суду від 27.11.2024 надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» та доставлено до електронного кабінету 28.11.2024, відтак граничний строк для подання відзиву спливає 13.12.2024 (п`ятниця). Відзив надісланий до суду відповідачем засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» 17.12.2024 (вівторок), тобто з пропуском встановленого строку на 3 три дні.
Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, та станом на час вирішення цього питання не скасований.
Зі змісту поданого до суду представником відповідача клопотання вбачається, що останнім вказано на обставини правового режиму воєнного стану, постійні та тривале відключення електропостачання, що у сукупності стали перешкодою для своєчасного підготування відзиву по позов.
З урахуванням викладеного, виходячи із завдань адміністративного судочинства та з метою забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи в умовах воєнного стану, а також враховуючи нетривалий пропуск строку на подання відзиву (3 дні з урахуванням вихідних), суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення відповідачу строку для подання відзиву.
Представником позивача подано клопотання про приєднання до матеріалів адміністративної справи витребуваних доказів.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає про не погодження з доводами відповідача, зауваживши, що відповідачем не спростовано аргументів позовної заяви. Зауваження відповідача щодо бланку висновку №36/80 цілком безпідставні, оскільки законодавець передбачив використання бланку довідки встановленого зразку для отримання компенсації на непрофесійній основі для отримання компенсації на професійній основі, до моменту розробки нового первинного облікового медичного документу (бланку висновку про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду). Щодо доводів відповідача про те, що позивачем подано завідомо недостовірний, підробний документ, який не передбачено чинним законодавством, представником зазначено, що Висновок № 36/80 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі від 20.03.2024 оформлений та виданий медичним закладом, містить усі необхідні для нього реквізити, штемпель, підписи членів комісії з трьох лікарів, печатку медичної установи. Крім того, листом від 04.12.2024 КЗ «ОКЦ МСЕ» було поінформовано позивача про те, що згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності п.2.2 Наказу МОЗ України № 561 від 05.09.2011р. регульований догляду (а саме такий вид догляд йому був визначений) це допомога декілька разів на тиждень. Відтак, виходячи з цих публічних роз`яснень МОЗ України, особам з інвалідністю 1 групи взагалі не потрібно подавати до органів соціального захисту населення ані висновки про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ані висновки про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду.
Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь позивача не скористався.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , документований паспортом громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 06.10.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №191293 (повторний огляд), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (повторний огляд) встановлено І групу інвалідності підгрупа «Б» з 06.01.2023 безстроково, причина інвалідності у зв`язку з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, які одержані від вибухонебезпечних предметів; висновок про умови та характер праці: потребує сторонньої допомоги.
Відповідно до Довідки №13/2024 від 13.03.2024 про проходження навчання фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, виданої тренінговим центром Дніпропетровського обласного центру соціальних служб Дніпропетровської обласної державної адміністрації, вона видана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вона у період з 12 по 13 березня 2024 року пройшла навчання у Дніпропетровському обласному центрі соціальних служб під керівництвом ОСОБА_8 - соціального менеджера відділу інформаційно-аналітичної роботи, ОСОБА_9 - психолога відділу організації навчальних заходів для сімейних форм виховання, загальним обсягом (15 годин), за результатами навчання отримала відповідні знання щодо надання соціальних послуг з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі та успішно склала іспит.
20.03.2024 комісією КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено Висновок №36/80 (форма первинної облікової документації №080-4/о) про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі.
Згідно із вказаним Висновком №36/80, ОСОБА_1 рекомендовано такі соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи.
Крім того, у Висновку зазначено, що він надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі.
13.05.2024 позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради із заявою №2 (за формою Додаток 1 до Порядку) про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі.
У вказаній заяві позивач повідомив, що через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Також, у заяві від 13.05.2025 №2 вказав, що соціальну послугу догляду вдома не отримує; соціальну послугу паліативного догляду не отримує; соціальну послугу стаціонарного догляду не отримує; соціальні послуги з догляду відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» не отримує; соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» не отримує; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»/«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»/«Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»/«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»/«Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства І групи) не отримує.
Відповідачем у відзиві зазначено, що до заяви від 13.05.2024 №2 позивачем долучено, зокрема, такі документи:
довідка кардіологічної МСЕК серії 12 ААГ №174612 від 10.01.2023 із встановленням ІІ групи інвалідності «первинно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «Безстроково» ОСОБА_1 ;
довідка КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААВ №792919 від 08.02.2023 року із встановленням І групи «Б» інвалідності «первинно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «безстроково» ОСОБА_1 ;
довідка КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААГ № 191293 від 25.04.2023 із встановленням І групи «Б» інвалідності «повторно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «безстроково» ОСОБА_1 ;
висновок за формою №080-4/о про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі.
15.05.2024 Управлінням соціального захисту населення Новомосковської міської ради складено додаток до заяви від 13.05.2024 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, із переліком документів/відомостей, які необхідно подати протягом 30 календарних днів із дати отримання повідомлення, а саме: копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребує надання соціальних послуг з догляду, за формою, затвердженою МОЗ.
17.06.2024 Управлінням соціального захисту населення Новомосковської міської ради прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, на підставі пунктів 5 та 9 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 (протягом 30 календарних днів із дати отримання повідомлення не додано всіх необхідних документів).
Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача від 17.06.2024 та протиправною бездіяльність щодо не проведення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначає Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 №2671-VII (далі Закон №2671-VII в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №2671-VII суб`єктами системи надання соціальних послуг є:
1) уповноважені органи у сфері надання соціальних послуг;
2) отримувачі соціальних послуг;
3) надавачі соціальних послуг;
4) об`єднання працівників системи надання соціальних послуг;
5) об`єднання надавачів соціальних послуг;
6) об`єднання отримувачів соціальних послуг.
Згідно з пунктом 6, 10, 15 частини першої статті 1 Закону №2671-VII надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг; отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги; складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно.
Чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність; д) бездомність; е) безробіття; є) малозабезпеченість особи; ж) поведінкові розлади у дітей через розлучення батьків; з) ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків із виховання дитини; и) втрата соціальних зв`язків, у тому числі під час перебування в місцях позбавлення волі; і) жорстоке поводження з дитиною; ї) насильство за ознакою статі; й) домашнє насильство; к) потрапляння в ситуацію торгівлі людьми; л) шкода, завдана пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.
Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать:
1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;
2) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації;
3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
За змістом положень частин першої шостої статті 13 Закону №2671-VII надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать:
1) установи/заклади надання соціальних послуг (стаціонарні, реабілітаційні, тимчасового перебування);
2) інші установи/заклади соціальної підтримки (обслуговування), у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, постраждалих від домашнього насильства та насильства за ознакою статі.
З метою оптимізації та комплексного підходу до надання соціальних послуг можуть утворюватися комплексні установи/заклади надання соціальних послуг, структурні або відокремлені (територіальні) підрозділи яких надають різні соціальні послуги різним групам населення.
Керівник надавача соціальних послуг державного/комунального сектору призначається на посаду на конкурсній основі за контрактом. Положення про конкурсну комісію, умови та порядок проведення конкурсу затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Типове положення про установи/заклади, що надають соціальні послуги, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Соціальні послуги можуть надаватися у центрах зайнятості, закладах охорони здоров`я, освіти, культури тощо.
До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Працівники надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, забезпечують надання соціальних послуг на професійній основі відповідно до вимог цього Закону.
До працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів належать фахівці та професіонали (соціальні працівники, фахівці із соціальної роботи, соціальні менеджери та інші) та соціальні робітники.
Кваліфікаційні вимоги до працівників надавачів соціальних послуг, порядок атестації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг здійснюють заклади освіти (у тому числі заклади післядипломної освіти), що мають відповідну ліцензію, видану в установленому порядку. До підвищення кваліфікації зазначених фахівців та професіоналів можуть залучатися громадські об`єднання, міжнародні організації, благодійні, релігійні та неурядові організації, установи та організації, що мають досвід роботи з відповідними вразливими групами населення. Програми підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації таких осіб затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації соціальних робітників здійснюються шляхом формального або неформального професійного навчання відповідно до законодавства.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Уповноважені органи у системі надання соціальних послуг можуть проводити семінари, тренінги тощо для працівників, які надають соціальні послуги, та фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Оплата праці працівників надавачів соціальних послуг має забезпечувати належні матеріально-побутові умови для ефективної діяльності працівників, підвищувати престижність професії, сприяти підвищенню кваліфікації працівників.
Умови оплати праці працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору визначаються Кабінетом Міністрів України. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть встановлювати додаткові стимулюючі виплати працівникам надавачів соціальних послуг.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:
1) особами з інвалідністю I групи;
2) дітьми з інвалідністю;
3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;
4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;
5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Частиною сьомою статті 13 Закону №2671-VII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі, незалежно від кількості осіб, за якими здійснюється догляд, розраховується як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, встановленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи - надавача соціальної послуги за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати соціальні послуги. Середньомісячний сукупний дохід фізичної особи - надавача соціальної послуги визначається шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-телекомунікаційними системами органів влади, підприємств, установ, організацій та обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу її сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу. Методика обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше 360 годин на місяць.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
Однією з істотних умов такого договору є кількість годин надання соціальних послуг з догляду на місяць.
У разі введення надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях компенсація за догляд, передбачена цією частиною, особам із числа внутрішньо переміщених осіб за новим місцем їх проживання/перебування разом із особами, за якими вони здійснюють догляд, призначається і виплачується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1040 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (далі - Порядок №1040 в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до пункту 1 Порядку №1040 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі) особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися (далі - соціальні послуги з догляду на професійній основі) та є:
громадянами похилого віку;
особами з інвалідністю;
невиліковно хворими, а також хворими, що потребують тривалого лікування;
дітьми з інвалідністю;
дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306; 2020 р., № 12, ст. 481).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать, зокрема, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності. Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким особам виплачується компенсація за догляд. Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше 360 годин на місяць. При цьому, компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад. однією з істотних умов такого договору є кількість годин надання соціальних послуг з догляду на місяць.
Порядок №1040 встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).
Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).
Під час подання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особою або законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, пред`являються:
паспорт громадянина України, для іноземців та осіб без громадянства - довідка про звернення за захистом в Україні/посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту/посвідчення біженця/паспортний документ іноземця та посвідка на тимчасове проживання або посвідка на постійне проживання;
документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України, крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті.
До заяви про потребу в наданні соціальних послуг додаються:
висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ;
копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю);
копія свідоцтва про народження дитини з інвалідністю віком до 18 років (за потреби);
копія медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ (за потреби);
довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ (за потреби);
копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена);
копія рішення суду або рішення органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для опікунів або піклувальників).
Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу, який прийняв заяву про потребу в наданні соціальних послуг.
Пунктом 6 Порядку №1040 визначено, що уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.
Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком 2.
Якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, їй установлено IV групу рухової активності (5 ступінь індивідуальної потреби), соціальні послуги з догляду на професійній основі можуть надаватися два - три рази на тиждень; IV групу рухової активності (6, 7 ступені індивідуальної потреби) - чотири - п`ять разів на тиждень; V групу рухової активності - шість - сім разів на тиждень (у разі потреби).
Уповноважений орган протягом одного робочого дня після підготовки висновку за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає такій особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору.
Якщо особа, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законний представник бажають отримати соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа або її законний представник протягом одного робочого дня після отримання відповідної пропозиції повідомляють про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг.
У разі відмови особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, про що протягом одного робочого дня повідомляє особі або її законному представнику.
Якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, такий орган протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає письмове повідомлення фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, про вибір такої особи.
Фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не пізніше трьох робочих днів після отримання повідомлення подає до уповноваженого органу заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - заява про згоду надавати соціальні послуги) за формою згідно з додатком 3.
У свою чергу, пункт 10 Порядку № 1040 визначає, що відповідно до поданих заяв про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги, документів та з урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган протягом десяти календарних днів готує договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - договір), що укладається у письмовій формі між фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особою, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законним представником та уповноваженим органом за формою згідно з додатком 4.
Згідно із пунктом 12 Порядку №1040 розмір компенсації відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше ніж 360 годин на місяць.
Кількість осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не обмежується, але загальна кількість годин, за які нараховується компенсація, має становити не більше ніж 360 годин на місяць.
Компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, призначається згідно з договором.
Згідно з пунктом 21 Порядку № 1040 рішення уповноваженого органу про припинення виплати або відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено у визначеному законодавством порядку.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю І групи (підгрупа Б) з 06.01.2023, згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №191293 (повторний огляд), інвалідність встановлена безстроково, потребує сторонньої допомоги.
Згідно із довідкою Тренінгового центру Дніпропетровського обласного центру соціальних служб Дніпропетровської обласної державної адміністрації №13/2024 від 13.03.2024, дружина позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшла навчання фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, та успішно склала іспит.
20.03.2024 комісією КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено Висновок №36/80 (форма первинної облікової документації №080-4/о) про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі.
Як вбачається з матеріалів справи, про що відсутній спір між сторонами, позивач 13.05.2024 звернувся до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради із заявою №2 (за формою Додаток 1 до Порядку) про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, в якій повідомив, що через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, долучивши, зокрема, такі документи: довідка кардіологічної МСЕК серії 12 ААГ №174612 від 10.01.2023 із встановленням ІІ групи інвалідності «первинно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «Безстроково» ОСОБА_1 ; довідка КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААВ №792919 від 08.02.2023 року із встановленням І групи «Б» інвалідності «первинно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «безстроково» ОСОБА_1 ; довідка КЗ «ОКЦМСЕ`ДОР» МСЕК №4 серії 12 ААГ № 191293 від 25.04.2023 із встановленням І групи «Б» інвалідності «повторно» з 06.01.2023 загального захворювання по зору «безстроково» ОСОБА_1 ; висновок за формою №080-4/о про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі.
Однак, всупереч нормам пункту 6 Порядку №1040 відповідач протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, від 13.05.2024 не здійснив комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2, таких доказів відповідачем суду не надано, а матеріали справи не містять.
Натомість, додатком до заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.05.2024 повідомив позивачу про необхідність надання висновку про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ.
Разом з тим, слід звертає увагу, що позивачем до заяви від 13.05.2024 було надано, зокрема, висновок комісії медичної установи - КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №36/80 від 20.03.2024 (форма первинної облікової документації №080-4/о, затвердженої наказом МОЗ України) про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі, згідно з яким комісією рекомендовано ОСОБА_1 отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи. У Висновку також зазначено, що він надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі.
Зауваження відповідача щодо невідповідності поданого Висновку №36/80 від 20.03.2024 формі облікової документації №080-4/о, затвердженої наказом МОЗ України від 09.03.2021 №407, не прийнятні з наступного.
Так, дійсно наказом МОЗ України від 09.03.2021 №407 затверджено форму первинної облікової документації №080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі».
Водночас, пунктом 5 Порядку №1040 чітко не конкретизовано, за якою саме формою первинної облікової документації має бути висновок про стан здоров`я особи, лише зазначено, що він має бути за формою, затвердженою МОЗ.
Згідно із листом Міністерства охорони здоров`я від 16.04.2024 №25-04/17/1378/ЗПІ//1506, який міститься в матеріалах справи, на сьогодні відсутні затверджені форми первинної облікової документації «Висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі».
Суд враховує, що з метою організації процесу призначення компенсації відповідно до Порядку №1040, Мінсоцполітики рекомендувало структурним підрозділам з питань соціального захисту населення використовувати форму висновку, затверджену наказом МОЗ України від 09.03.2021 №407, для призначення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, що відповідачем не спростовано та опосередковано підтверджується листом Міністерства охорони здоров`я України №25-04/17/1378/ЗПІ-24/1506 від 16.04.2024 та листом Міністерства соціальної політики України №26/0/220-24 від 09.05.2024, що містяться в матеріалах справи.
На переконання суду, відсутність затвердженої МОЗ України форми висновку про стан здоров`я відповідно до пункту 5 Порядку, не звільняє відповідача, як суб`єкта владних повноважень, від обов`язку виконати вимоги законодавства, в межах наданих йому повноважень, крім того, відсутність такої затвердженої форми не може ставитись в провину особі та звільняти відповідача від взятого державою зобов`язання за Законом, оскільки незатвердження форми висновку на виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
Доводи відповідача про те, що Висновок №36/80 від 20.03.2024 є підробленим безпідставні, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що Висновок №36/80 від 20.03.2024 виданий медичною установою, містить усі обов`язкові реквізити, підписи членів комісії та печатку установи.
Тож, відмовляючи у врахуванні наданого до заяви від 13.05.2024 Висновку №36/80 від 20.03.2024 (форма первинної облікової документації №080-4/о), відповідач діяв протиправно, допустивши надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як отримувача соціальних послуг, який через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру (порядок, спосіб та механізм), що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд доходить висновку про неправомірність відмови Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради в призначенні позивачу компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, з підстав не надання висновку про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, тому рішення відповідача від 17.06.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
Крім того, відповідачем жодним чином не обґрунтовано причин невиконання положень пункту 6 Порядку №1040 протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг, чим допущено протиправну бездіяльність.
Посилання відповідача у відзиві на те, що комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб не було проведено, оскільки позивачем не було подано до заяви від 13.05.2024 повного пакету документів, не приймаються судом, оскільки таких підстав не передбачено пунктом 6 Порядку №1040.
За змістом положення частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне з урахуванням частини другої статті 9 КАС України визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення за заявою позивача від 13.05.2024 комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 13.05.2024 та здійснити комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_1 , який потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.
Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання таких послуг ОСОБА_3 , не підлягають задоволенню, оскільки заявлені на майбутнє. Суд звертає увагу, що прийняттю такого рішення за визначеним Порядком №1040 передують певні етапи, зокрема, комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі. На час розгляду справи відсутні докази здійснення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб позивача, який потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2, з урахуванням зобов`язальних вимог суду.
Суд звертає увагу, що судовому захисту підлягають лише реально порушені права, захист не порушених прав не узгоджується із завданням та принципами адміністративного судочинства.
При вирішенні спору суд зобов`язаний надати оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного способу захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова