Справа № 703/1327/25
Суддя: Ігнатенко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1327/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження за позовною заявою

13 березня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фролової Оксани Василівни, в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха Володимир Васильович, про порушення права споживача житлово-комунальних послуг та визнання неправомірними дій відповідача щодо договору розподілу природного газу та визнання відсутнім у позивача обов`язку укладати договір та припинення протиправних дій і усунення їх наслідків

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2025 року Фролова О.В., в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха В.В., через систему «Електронний суд», звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, як адміністративного суду, з вищевказаною позовною заявою, в якій просить:

1. Встановити відсутність у Законі України «Про ринок природного газу» законодавчого обов`язку позивача (побутового споживача) укладати типовий договір розподілу природного газу з відповідачем.

2. Зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги розподілу природного газу, яка не була замовлена за зверненням позивача, а також усунути наслідки неправомірних дій.

- скасування нарахованої заборгованості;

- припинення незаконних вимог щодо її стягнення.

3. Встановити, що відповідач порушив права позивача на свободу волевиявлення, свободу договору, рівність сторін договору, а також вчинив дії, що мають ознаки нечесної підприємницької діяльності.

4. Зобов`язати відповідача припинити неправомірну практику щодо нав`язування договірних відносин, які суперечать законодавству України.

5. Визнати позивача потерпілою особою, внаслідок неправомірних дій відповідача, які були здійснені шляхом маніпуляції рішеннями НКРЕКП, що не є актами цивільного законодавства та не створюють для позивача юридичних обов`язків.

Суддя, вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за вказаним позовом, приходить до наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, як на підставу звернення до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, як адміністративного посилається на ухвалу судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцького В.О. від 11 березня 2025 року у справі №703/1278/25 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів, у якій суддею зазначено, що «з матеріалів позову вбачається, що спір зазначений позивачем пов`язаний саме із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин (оспорювання типового договору розподілу природного газу), інша частина позовних вимог є похідними, а саме порушеннями з боку органів державної влади, оскільки НКЕКП, як контролюючий орган який здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своїм рішенням у формі постанови, затвердив типовий договір, який, на думку позивача, не відповідає основному критерію, законності та є таким, що порушує її права, як споживача послуг.

Враховуючи характер правовідносин, що склались, наявність спору щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення НКРЕКП, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути вирішений адміністративним судом».

Однак, в ухвалі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року у справі №703/1278/25 зазначено, що « ОСОБА_1 , через свого представника Розсоху В.В. звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якому просить: визнати, що зміни, внесені до ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про НКРЕКП», ЗУ «Про ЖКХ», ЗУ «Про ЗСП», суперечать Конституції України, зокрема статтям 8, 19, 22, 60, 64, 75, 85, 92, оскільки порушують принцип верховенства права та неправомірно делегують повноваження НКРЕКП щодо визначення обов`язків споживачів, встановлення тарифів та умов договорів; визнати незаконним та таким, що не підлягають застосуванню, рішення НКРЕКП у формі постанов, якими без належної законодавчої основи встановлено тарифи та обов`язок споживачів укладати договори розподілу природного газу; визнати відсутність в Законі України «Про ринок природного газу» обов`язку позивача укладати договір розподілу природного газу та договір постачання природного газу (ст.13 ЗУ «Про РПГ» договір ПРО постачання природного газу); визнати наявність правових колізій та юридичної невизначеності в законодавстві про ринок природного газу та сферу житлово комунальних послуг і постановити рішення на користь позивача; зобов`язати відповідача припинити будь які дії з нарахування та стягнення плати за послуги розподілу газу з позивача що ґрунтуються на рішеннях НКРЕКП у формі постанов, які не є актами цивільного законодавства; винести відповідні ухвали та у разі відхилення судом зазначених вимог, позивач просить суд надати мотивований висновок із детальним правовим обґрунтуванням відповідності Конституції України закону про ринок природного газу та рішень НКРЕКП у формі постанов та закону про житлово комунальні послуги та захист прав споживачів; визнати відсутність обов`язку у позивача укладати договір розподілу природного газу між позивачем та оператором ГРС; визнати незаконними дії відповідача, що виражаються у вимозі укласти договір розподілу природного газу з позивачем, як такі, що не відповідають положенням ЗУ «Про ринок природного газу» та ЦК України; зобов`язати відповідача припинити нарахування та вимоги щодо сплати за послугу розподілу природного газу з позивача та усунути наслідки неправомірних дій, зокрема, шляхом визнання факту відсутності укладеного договору, скасування нарахованої заборгованості та припинення протиправного стягнення коштів; зобов`язати відповідача припинити нарахування та вимог щодо сплати за послуги розподілу природного газу з позивача та усунути наслідки неправомірних дій, зокрема, шляхом скасування нарахованої заборгованості та припинення протиправного стягнення коштів; визнати порушеними права позивача на волевиявлення, свободу договору, рівність сторін, а також дії відповідача мають ознаки нечесної підприємницької практики з веденням в оману заподіяні незаконними діями відповідача».

Таким чином, позовні вимоги, які ставить Фролова О.В., в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха В.В., у позові, з яким вона звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, як адміністративного суду, не є аналогічними позовним вимогам, які ставилися на вирішення суду Фроловою О.В. у справі №703/1278/25.

За таких обставин, суддя не приймає до уваги посилання Фролової О.В., в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха В.В., на ухвалу суду у справі №703/1278/25, як на підставу розглядати даної позовної заяви за правилами адміністративного судочинства.

Будь-яких інших підстав для розгляду адміністративного позову Фролової О.В., в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха В.В., про порушення права споживача житлово-комунальних послуг та визнання неправомірними дій відповідача щодо договору розподілу природного газу та визнання відсутнім у позивача обов`язку укладати договір та припинення протиправних дій і усунення їх наслідків, у позовній заяві не зазначено.

Постановлені на вирішення суду позовні вимоги ОСОБА_1 вказують на наявність у останньої спору, як споживача житлово-комунальної послуги, з надавачем такої послуги, про що вона зазначає у самій позовній заяві, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Натомість, положення ст.19 та ст.20 КАС України розгляд спорів, які виникають з приводу захисту прав споживачів, у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства вирішуються спори з цивільних правовідносин, у тому числі, що стосуються захисту прав споживачів.

З урахуванням характеру спірних правовідносин, які викладені у позовній заяві та стосуються прав позивача як споживача житлово-комунальної послуги, суддя приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом Фролова О.В., в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха В.В., про порушення права споживача житлово-комунальних послуг та визнання неправомірними дій відповідача щодо договору розподілу природного газу та визнання відсутнім у позивача обов`язку укладати договір та припинення протиправних дій і усунення їх наслідків.

Керуючись ст.19, 20, 170, 243, 248, 283 КАС України, ст.19 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за адміністративним позовом Фролової Оксани Василівни, в інтересах якої на підставі довіреності діє голова громадської організації «Правозахисний рух людей України» Розсоха Володимир Васильович, про порушення права споживача житлово-комунальних послуг та визнання неправомірними дій відповідача щодо договору розподілу природного газу та визнання відсутнім у позивача обов`язку укладати договір та припинення протиправних дій і усунення їх наслідків, - відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Т.В. Ігнатенко