Справа № 520/5239/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2025 року Справа № 520/5239/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 7690309/20-11 від 28.06.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Водночас, пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Так, Податковим кодексом України встановлений місячний строк звернення до суду платником податків з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення, якщо до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження.

При цьому зі змісту норм пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України слідує, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями. Закінчується процедура адміністративного оскарження днем настання однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (підпункт 56.17.3).

Отже, для правильного обчислення строку звернення до суду необхідно коректно визначити дату, з якої потрібно розпочинати відлік зазначеного строку. Положення пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 цієї статті пов`язують початок строку оскарження податкового повідомлення-рішення, у випадку застосування процедури адміністративного оскарження, з днем отримання платником податків рішення за результатами розгляду скарги.

Відповідно, за такого правового регулювання позивач має право на оскарження податкового повідомлення-рішення у місячний строк, який розпочинається на наступний день після отримання рішення за результатами процедури адміністративного оскарження.

У постанові від 21.08.2024 по справі №280/10147/23 Верховний Суд звернув увагу на юридичну конструкцію статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, де частина перша статті цієї статті є найбільш загальною по відношенню до змісту усіх наступних. Вона взагалі не визначає жодних конкретних строків звернення та не визначає порядок обчислення таких строків, а лише декларує можливу альтернативність джерел закріплення таких строків.

Саме зазначена норма допускає у цьому випадку використання положень Податкового кодексу України, норми пункту 56.19 статті 56 якого, відповідно до наведеного вище обґрунтування, визначені як спеціальні та пріоритетні у застосуванні при визначенні та обчисленні строків звернення до суду.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, порядок визначення дати початку обчислення строку (від дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право) зазначена норма визначає тільки для строку звернення у шість місяців, тоді як у спірному випадку було застосоване альтернативне джерело закріплення строків звернення до суду на підставі частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій не йдеться ні про порядок обчислення строків взагалі, ні про те, що строк може розпочинатися з моменту, коли особа могла дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, положення пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у спірному випадку мають застосовуватися при обчисленні строку звернення до суду як у контексті тривалості такого строку, так і у питанні визначення дати початку його обчислення.

Як вже зазначалося вище, пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України передбачає, що за умови досудового вирішення спору датою початку обчислення строку оскарження податкового повідомлення-рішення є день закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зазначена норма не передбачає жодної альтернативи у питанні визначення дати початку обчислення строку звернення до суду, яка б дозволяла суду при перевірці дотримання позивачем строку звернення до суду застосовувати інші підходи для такого обчислення, зокрема, визначити дату початку строку з моменту, коли особа знала або мала дізнатися про ухвалення рішення за результатами розгляду скарги, але фактично його не отримала.

Отже, у спірному випадку дату початку строку звернення до суду необхідно визначати за правилами пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 цієї статті, а саме з наступного дня після отримання платником податків рішення за результатами розгляду скарги.

У спірних правовідносинах при визначенні дати, з якої починається обчислюватися строк звернення до суду відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України юридичне значення має лише дата отримання позивачем рішення за результатами процедури адміністративного оскарження, а використання для цієї мети альтернативних подій та обставин зазначеною нормою не допускається.

Позивач в межах даної справи оскаржує податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 7690309/20-11 від 28.06.2024.

Судом встановлено, що позивач звертався до ДПС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 7690309/20-11 від 28.06.2024.

Рішенням ДПС України від 24.10.2024 № 31880/6/99-00-06-01-03-06 скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 7690309/20-11 від 28.06.2024 залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Відомостей та відповідних доказів щодо дати отримання позивачем рішення ДПС України від 24.10.2024 № 31880/6/99-00-06-01-03-06, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 7690309/20-11 від 28.06.2024, матеріали справи не містять.

Позовна заява направлена представником позивача до Харківського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 06.03.2025, що вбачається з конверту.

Отже, суд приходить до висновку, що строк звернення позивача до суду з адміністративним позовом є пропущеним, оскільки строк на подання такого позову до суду сплив 25.11.2024 (місячний строк після прийняття рішення за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення до ДПС України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, встановлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

До позовної заяви позивач надав заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача посилається на те, що позивачем укладено угоду на представництво інтересів з адвокатом, 28.02.2025 складено акт здачі-приймання виконаних робіт, відповідно до якого з боку представника було виконано роботи по складанню позовної заяви та формуванню додатків. Представник позивача зазначає, що сплата судового збору за подання даного позову до суду та оплата послуг адвоката були значними витратами для позивача та потребували значного часу. Також, зазначає, що позивач є особою похилого віку, не проживає в місті Харкові та не має спеціальної освіти для подачі позову до суду. Зазначене, за доводами представника позивача, стало підставою для пропуску позивачем строку звернення до суду, у зв`язку з чим представник позивача просить поновити позивачу строк звернення до суду.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов наступного висновку.

Посилання представника позивача на відсутність у позивача спеціальної освіти, необхідність часу на збирання коштів для оплати послуг адвоката та сплати судового збору та на те, що лише 28.02.2025 між адвокатом та позивачем було складено акт здачі-приймання виконаних робіт, відповідно до якого з боку представника було виконано роботи по складанню позовної заяви та формуванню додатків, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені факти, що стосуються вчинення дій для підготовки позивача до подання позовної заяви до суду (укладення договору з адвокатом, збирання коштів для сплати судового збору та оплати послуг адвоката тощо), протягом більше ніж трьох місяців, є виключно суб`єктивною обставиною, що залежить від самого заявника.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, договір про надання адвокатом правової допомоги укладено між позивачем та адвокатом Тітовим І.Б. 26.08.2024, тобто задовго до закінчення процесуального строку на оскарження до суду спірного податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилань позивача на поганий стан здоров`я та відсутність позивача у місті Харкові, суд зазначає, що конкретних пояснень причин з доказами існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними фактами та фізичною неможливістю позивача своєчасно вчинити процесуальну дію з приводу звернення до суду подана заява не містить.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду заява представника позивача не містить.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Отже, судом не встановлено підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом.

Також, згідно з частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, в якості представника позивача в позовній заяві зазначено адвоката Тітова Ігоря Борисовича, яким підписано та подано позовну заяву до суду. На підтвердження повноважень адвоката Тітова Ігоря Борисовича до позовної заяви додано, зокрема, ордер серії АХ № 1152690 від 03.03.2025.

Приписи частини 1 статті 57 КАС України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частиною 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Положення частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлюють, що ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Пунктом 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (із змінами, далі - Положення) визначено обов`язкові реквізити, які повинен містити ордер адвоката, зокрема: 12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Так, у вказаному ордері у рядку "назва органу, у якому надається правова допомога" вказано: "Харківському окружному суді та Другому апеляційному адміністративному суді". Однак, у даному ордері у зазначеній графі не вказано "Харківський окружний адміністративний суд" як орган, у якому надається правова допомога на підставі цього ордеру.

Водночас, суд зазначає, що такий реквізит ордеру на надання правової допомоги як назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом - є обов`язковим, а враховуючи зміст поняття "назва органу…", в ордері має бути зазначена конкретна назва такого органу, зокрема, у даному випадку "Харківський окружний адміністративний суд".

З огляду на викладене, наданий представником позивача до позовної заяви ордер не є належним документом, який може підтвердити повноваження адвоката Тітова Ігоря Борисовича на підписання та подання цієї позовної заяви саме до Харківського окружного адміністративного суду та саме в інтересах ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України.

Викладене свідчить про те, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату Тітову Ігорю Борисовичу щодо його представництва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду: заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та доказів поважності таких причин; належним чином оформлені документи на підтвердження повноважень адвоката Тітова Ігоря Борисовича на підписання та подання позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та доказів поважності таких причин; належним чином оформлених документів на підтвердження повноважень адвоката Тітова Ігоря Борисовича на підписання та подання позовної заяви до суду.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН