Справа № 140/14318/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14318/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури Мацюка Сергія Ярославовича до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Мацюк Сергій Ярославович (далі Луцька окружна прокуратура, позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі Виконавчий комітет, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету від 17.01.2024 № 28-2, визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою міста Луцька та зобов`язати Виконавчий комітет вжити заходи щодо відновлення благоустрою міста Луцька, шляхом демонтажу групи стаціонарних тимчасових споруд (п`яти торгівельних павільйонів), що знаходяться у АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Виконавчого комітету від 17.08.2017 № 480-21 погоджено підприємцю ОСОБА_1 розміщення групи стаціонарних споруд для провадження підприємницької діяльності (павільйонів) по АДРЕСА_2 на термін 3 роки.

В подальшому, з метою розміщення вказаних тимчасових споруд було виготовлено паспорт прив`язки від 04.09.2017 № 90-15-17 (ТС) та рішенням відповідача від 16.06.2021 № 469-5 погоджено третій особі продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності (п`яти торговельних павільйонів для торгівлі непродовольчими товарами) на термін 1 рік.

ОСОБА_1 30.06.2021 було подано заяву про продовження дії вищевказаного паспорту прив`язки. Рішенням Виконавчого комітету від 17.01.2024 № 28-2 погоджено підприємцю продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності (п`яти торговельних павільйонів) на АДРЕСА_1 до 13.07.2027.

Повідомляє, що відповідач не звернув увагу на те, що на час прийняття вищевказаного рішення, втратили чинність норми законодавства, якими дозволялось розміщення групи ТС (але не більше п`яти) за єдиним паспортом прив`язки ТС з прив`язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Зазначає, що після прийняття рішення від 17.01.2024 № 28-2 ОСОБА_1 станом на 24.10.2024 не звертався із заявою про оформлення паспорта прив`язки або про продовження дії попереднього паспорту прив`язки від 04.09.2017 № 90-15-17 (ТС).

Згідно відміток у вказаному паспорті, останній був дійсний до 17.08.2020, потім його строк було продовжено до 16.06.2022. Інші відмітки про продовження строку дії паспорту після 16.06.2022 відсутні.

Вказує, що вищевказаний паспорт прив`язки завершив термін своєї дії 16.06.2022, з 17.06.2022 тимчасова споруда, що встановлена на АДРЕСА_1 підлягала демонтажу. Інших альтернативних варіантів у випадку не продовження строку дії паспорту прив`язки після його закінчення, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі Порядок №244), а також Правила розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Луцької міської територіальної громади, затверджених рішенням Виконавчого комітету від 12.04.2023 №232-1 (далі Правила №232-1) - не передбачали, тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-10).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до статті 262 КАС України (арк. спр. 92-93).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 27.01.2025 представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було не поновлено попередній паспорт прив`язки на групу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, як стверджується у позовній заяві, а зобов`язано оформити нові паспорти прив`язки на кожну окремо встановлену тимчасову споруду.

Як Порядок № 244, так і Правила 232-1 не встановлюють обмежень щодо кількості тимчасових споруд, які дозволяється встановити одній особі, так і щодо місця їх розміщення.

Вказує, що тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, які розміщено фізичною особою ОСОБА_1 , знаходяться на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,1155 га, кадастровим номером :22:025:0062, що на АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка перебуває в оренді фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі до 13.07.2027. На цей час право оренди дійсне, а крім того, інформація щодо заборгованості ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за земельну ділянку в Луцьку міську раду не надходила.

Також, в Луцьку міську раду надійшли документи, що свідчать про те, що ОСОБА_1 , старший солдат, починаючи з 24.02.2022, призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її по цей час у військовій частині НОМЕР_1 .

Окрім того, при виконанні своїх повноважень щодо прийняття рішень про дозвіл на встановлення чи демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, Виконавчий комітет бере до уваги лист Торгово-Промислової палати України від 28.02.2024 № 2024/02.0-7.1, щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Таким чином уважає, що на цей час передчасно ставити питання щодо демонтажу тимчасових споруди, встановлених для провадження підприємницької діяльності фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_1 (арк. спр. 98-102).

Представник третьої особи у своїх поясненнях від 29.01.2025 зазначає, що ОСОБА_1 щомісяця здійснюється оплата за орендовану земельну ділянку, на якій розміщені стаціонарні тимчасові споруди. Також, на виконання оскаржуваного рішення, третьою особою 09.01.2024 був укладений договір на прибирання території та вивіз побутових відходів.

Щодо оформлення паспорта прив`язки стаціонарних тимчасових споруд вказує, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час.

Просить врахувати, що у ході прийняття безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії ворога ОСОБА_1 у бойових діях отримав декілька травм та поранень пов`язаних із захистом Батьківщини та має ряд захворювань, які не дали йому змоги вчасно звернутись (через Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку) в департамент містобудування, земельних ресурсів та реклами міської ради для оформлення паспорта прив`язки тимчасових споруд. Хоча строк дії паспорта прив`язки тимчасової споруди визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків положень містобудівної документації на місцевому рівні (арк. спр. 141-144).

У відповіді на відзив від 30.01.2025 №53-961вих-25 представник позивача просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав та додав, що саме на відповідача покладено повноваження із вжиття заходів щодо відновлення благоустрою міста Луцьк, зокрема шляхом демонтажу групи тимчасових споруд, проте Виконавчий комітет починаючи з 17.06.2022 (з моменту закінчення строку дії паспорту прив`язки) не вжив будь-яких заходів з демонтажу зазначених споруд, що вказує на бездіяльність зазначеного суб`єкта владних повноважень (арк. спр. 165-167).

На адресу суду 04.02.2025 від представника Луцької окружної прокуратури надійшли пояснення, у яких зазначається, що лист торгово-промислової палати від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 є документом загального інформаційного характеру, цей лист не може вважатися сертифікатом торгово-промислової палати, виданим відповідно до положень статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» і не є доказом настання форс-мажору (обставин непереборної сили) для певного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні (арк. спр. 170-173).

Представник третьої особи у своїх поясненнях від 06.03.2025 вказав, що ОСОБА_1 проходить службу в Збройних Силах України та здійснює захист суверенітету і територіальної цілісності України, що і було причиною пропущення строку щодо продовження дії паспорта прив`язки. Однак, на даний момент вживаються такі дії щодо поновлення та оформлення нового паспорта прив`язки на тимчасові споруди (арк. спр. 176-177).

До суду 10.03.2025 надійшли пояснення від представника ФОП ОСОБА_1 , у яких просив суд взяти до уваги факт виготовлення топографо-геодезичної зйомки земляної ділянки, виготовлення проєкту (схеми) організації дорожнього руху, виготовлення технічної документа.

Також вказав, що третьою особою укладені трудові договори з 4 (чотирма) працівниками, які працюються у даних торгівельних спорудах, отримують заробітну плату та за яких здійснюється сплата податків, тобто даними тимчасовими спорудами надана можливість забезпечення додатковими робочими місцями (арк. спр. 184-185).

Будь-яких інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Рішенням Виконавчого комітету від 17.08.2017 №480-21 «Про розміщення підприємцем ОСОБА_1 групи тимчасових споруд на АДРЕСА_2 » погоджено підприємцю ОСОБА_1 розміщення групи стаціонарних споруд для провадження підприємницької діяльності (павільйонів) на АДРЕСА_2 на термін 3 роки (зворот арк. спр. 58-59).

В подальшому, з метою розміщення вказаних тимчасових споруд, було виготовлено паспорт прив`язки від 04.09.2017 №90-15-17 (ТС) на підставі заяви третьої особи від 31.08.2017 (арк. спр. 56-58).

Рішенням відповідача від 16.06.2021 №469-5 «Про продовження розміщення підприємцем ОСОБА_1 стаціонарних тимчасових споруд на АДРЕСА_2 » погоджено підприємцю ОСОБА_1 продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності (п`яти торговельних павільйонів для торгівлі непродовольчими товарами) на АДРЕСА_2 на термін 1 рік (зворот арк. спр. 72-73)

В подальшому, ОСОБА_1 30.06.2021 було подано заяву про продовженні дії вищевказаного паспорту прив`язки (арк. спр. 74), про що в паспорт прив`язки від 04.09.2017 №90-15-17 (ТС) внесено відповідний запис.

Рішенням Луцької міської ради від 31.10.2023 №52/95 перейменовано вулицю Гордіюк на вулицю Захисників України у місті Луцьку без зміни нумерації (упорядкування) об`єктів нерухомого майна з 15.11.2023.

Рішенням відповідача від 17.01.2024 №28-2 «Про продовження розміщення підприємцем ОСОБА_1 стаціонарних тимчасових споруд на АДРЕСА_1 » погоджено підприємцю ОСОБА_1 продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності (п`яти торговельних павільйонів) на АДРЕСА_1 до 13.07.2027, за умови укладення договорів на прибирання території та вивіз побутових відходів.

Також зобов`язано третю особу звернутись (через Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку) в департамент містобудування, земельних ресурсів та реклами міської ради для оформлення паспорта прив`язки стаціонарних тимчасових споруд (арк. спр. 19).

Згідно листа Виконавчого комітету від 29.10.2024 №1.1-9/4875/2024 після прийняття рішення від 17.01.2024 №28-2 ОСОБА_1 станом на 24.10.2024 не звертався із заявою про оформлення паспорта прив`язки або про продовження дії попереднього паспорту прив`язки від 04.09.2017 №90-15-17 (ТС) (арк. спр. 18).

Уважаючи відповідача від 17.01.2024 №28-2 «Про продовження розміщення підприємцем ОСОБА_1 стаціонарних тимчасових споруд на вул. Захисників України, 15» протиправним та протиправною бездіяльність відповідача щодо винесення невжиття заходів з відновлення благоустрою міста Луцька, прокурор, в інтересах держави, звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Згідно із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

В частині четвертій статті 53 КАС України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 28.01.2021 у справі №380/3398/20, від 05.10.2021 у справі №380/2266/21, від 02.12.2021 у справі №320/10736/20, від 23.12.2021 у справі №0440/6596/18 та від 01.06.2022 у справі №260/1815/21.

Участь прокурора у судовому провадженні поза межами кримінального процесу є винятком; така участь можлива лише за умови спрямованості на захист суспільних або важливих державних потреб, відсутності конфлікту інтересів, гарантованої незалежності органів прокуратури, а також дотриманні права усіх сторін процесу на справедливий суд як елементу принципу верховенства права.

Тому прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не повною мірою відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №810/3164/18, від 05.03.2019 у справі №806/602/18, від 13.03.2019 у справі №815/1139/18, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а та від 05.11.2019 у справі №804/4585/18.

Частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяє прокурора можливістю представляти інтереси держави в суді лише у двох виключних випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу

Тому, подаючи позов до адміністративного суду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідний прокурор повинен мотивувати та довести допустимими та достатніми доказами наявність:

- суб`єктної складової: відсутність жодного суб`єкта владних повноважень, який має законодавчо визначену компетенцію подати відповідний позов, або відмову чи бездіяльність цього суб`єкта щодо звернення з таким позовом (цьому повинно передувати офіційне звернення прокурора до такого суб`єкта з проханням подати позов); суд вирішує питання щодо доцільності залучення такого суб`єкта, зокрема, як третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору);

- об`єктивної складової: наявність порушення законних інтересів держави або загрози порушення інтересів держави; загроза порушення інтересів держави (часткова відсутність предмету позову на момент звернення до суду при встановленні судом факту того, що дії або бездіяльність відповідача у справі дають підстави стверджувати про реальну загрозу вчинення порушення у майбутньому) та дозволяє прокурору звертатися з таким превентивним позовом, зокрема, для запобігання у майбутньому вчинення відповідними суб`єктами порушень вимог законодавства.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №260/1815/21.

З урахуванням вищевикладеного, суд переконаний, що інтереси держави, зважаючи на визначені у Конституції України основні завдання та головні напрямки її діяльності, охоплюють у тому числі й інтереси мешканців відповідної територіальної громади, зокрема у такій важливій сфері суспільних відносин як містобудування, під час затвердження містобудівної документації на місцевому рівні, у тому числі продовження паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

У постанові Верховного Суду від 01.09.2022 у справі №440/7210/21 зверталась увага на правові позиції, викладені у постанові цього ж суду від 31.03.2021 у справі №922/3272/18, згідно з якими захист інтересів держави в особі територіальної громади міста має здійснювати відповідна місцева рада, проте у разі, коли саме цей орган місцевого самоврядування прийняв рішення, яке є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем; іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує.

Висновок про відсутність органу, уповноваженого здійснювати контроль за діяльністю органу місцевого самоврядування, зокрема шляхом звернення до суду з позовом до такого органу про оскарження його рішень, дій або бездіяльності у разі порушення останнім інтересів територіальної громади, міститься й у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №260/1815/21.

Отже, як свідчать матеріали справи, заступник керівника Луцької окружної прокуратури, звертаючись із цим позовом до суду, обґрунтовував своє звернення саме відсутністю державного органу, до повноважень якого належить контроль за законністю рішень селищних рад у сфері благоустрою та містобудування, зокрема надання дозволу на продовження терміну дії паспорта прив`язки щодо тимчасової споруди, та який наділений повноваженнями щодо звернення до суду із відповідною категорією спорів.

Вказане узгоджується із правовою позиціє Верховного Суду, викладену у своїй постанові від 18.07.2024 у справі №240/7161/21.

Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі Порядок №244).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1.4-1.5 Порядку №244 (у редакції чинній на момент видачі паспорту прив`язки ОСОБА_1 ):

- паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території;

- схема розміщення ТС - схема, виконана замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 із зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення території, прилеглої до ТС (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами мощення тощо);

- стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Як передбачено пунктом 2.1. Порядку №244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.

Згідно з пунктами 2.2. та 2.3 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1: 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/ місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку №244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункти 2.7, 2.10 Порядку №244).

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

При цьому згідно із пунктами 2.17-2.18 Порядку №244, строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні. Продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.

Пунктом 2.29 Порядку №244 передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Механізм розміщення та функціонування тимчасових споруд торговельного, побутового та соціально-культурного призначення для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька визначається Правилами розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Луцької міської територіальної громади, затверджених рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.04.2023 №232-1 (далі Правила №232-1).

Згідно пункту 3.6.2. Правил - для продовження паспорта прив`язки ТС суб`єкт господарювання надає оригінал паспорта прив`язки ТС.

Розділом 3 Правил №232-1 передбачено порядок Оформлення/продовження паспорта прив`язки ТС. Зокрема для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається не пізніше 20 днів після ухвалення рішення до уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури Луцької міської ради із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС та заявою до відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради щодо оформлення Договору на право тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових споруд з метою провадження підприємницької діяльності на території Луцької міської територіальної громади (далі Договір), та додає:

графічну схему розміщення ТС графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1:500 (термін давності не більше одного року з дати звернення) суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо), згідно з додатком 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»;

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для нових ТС або у разі зміни зовнішнього вигляду ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1 до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»), або фото в реальному часі в разі продовження розміщення ТС без змін;

технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Для продовження паспорта прив`язки ТС суб`єкт господарювання надає оригінал паспорта прив`язки ТС.

Подання пакету документів для отримання паспорта прив`язки ТС здійснюється особисто замовником або його довіреною особою.

Паспорт прив`язки ТС оформляється уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури Луцької міської ради в термін до десяти робочих днів та передається до відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради для укладання Договору.

У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС підлягає демонтажу (пункт 3.16 Правил №232-1).

Пунктом 6.5. Правил №232-1 передбачено, що суб`єкт господарювання не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії паспорта прив`язки ТС та Договору звертається для продовження терміну розміщення ТС на загальних підставах у порядку, передбаченому в цих Правилах.

Пунктом 6.2.10 Правил №232-1 передбачено, що припинення дії погодження розміщення ТС, Договору та анулювання паспорта прив`язки ТС проводиться за таких умов, у тому числі, суб`єкт господарювання не звернувся за 30 днів до закінчення терміну дії паспорта прив`язки ТС та Договору.

Пунктом 8.1. Правил №232-1 передбачено, що у разі припинення (анулювання) дії погодження паспорта прив`язки та Договору ТС підлягає демонтажу. Зокрема, демонтажу підлягають: ТС, на які закінчився термін дії паспорту прив`язки та самовільно встановлені ТС. У разі припинення (анулювання) дії погодження, паспорта прив`язки та Договору, або набрання чинності рішення суду, суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний демонтувати ТС протягом 10 календарних днів з дня настання відповідної події (якщо інше не передбачено рішенням суду або рішенням виконавчого комітету міської ради).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, паспорт прив`язки щодо розміщення тимчасової споруди по вулиці Захисників України (Гордіюк), будинок 15 у місті Луцьк виданий 04.09.2017 та діяв до 17.08.2020. В подальшому такий був продовжений до 16.06.2022 (арк. спр. 56-57).

Із листа Виконавчого комітету від 29.10.2024 №1.1-9/4875/2024 убачається, що станом на 24.10.2024 підприємець ОСОБА_1 не звертався для оформлення паспорта прив`язки стаціонарних тимчасових споруд (п`яти торговельних павільйонів) на АДРЕСА_1 (арк. спр. 39).

Оскільки, відповідно до пункту 2.30 Порядку № 244, розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється, паспорт прив`язки тимчасової споруди є документом дозвільного характеру.

Відповідно до пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України встановлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-22», від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19) спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру, результатів надання публічних послуг з проведення робіт та/або надання послуг у сфері протимінної діяльності автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті (крім строку дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та плати за такі ліцензії) (підпункт 5 пункту 1). При цьому, підпунктом 4 пункту 1 вказаної Постанови обумовлено, що на період воєнного стану зупиняється перебіг строків звернення за отриманням публічних послуг, визначених законодавством. З дня припинення чи скасування воєнного стану перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням часу, що минув до їх зупинення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. В подальшому, Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану.

Таким чином, посилання позивача на закінчення терміну дії паспорта прив`язки тимчасової споруди є безпідставними, враховуючи, що у період чинності паспорту прив`язки введено карантин та воєнний стан.

Також суд враховує посилання відповідача та представника третьої сторони, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її у Військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час, що підтверджується наявними в матеріалах справи виданими Військовою частиною НОМЕР_1 довідками (арк. спр. 155-156).

З довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 11.01.2025 №680 убачається, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України в період: із 28.10.2023 по 03.03.2024, із 15.03.2024 по 24.06.2024, із 07.07.2024 по 26.09.2024, із 09.10.2024 по 09.01.2025 (арк. спр. 156).

Наведені обставини підтверджується також посвідченням серії НОМЕР_2 та довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 29.05.2023 №1269, від 20.06.2023 №3429, від 10.08.2023 №2258 (арк. спр. 154, 157-159).

Листом Торгово-Промислової палати України від 28.02.2024 № 2024/02.0-7.1, згідно з яким «на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчуються форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» (арк. спр. 112).

Актуальність цього листа підтверджено відповідним повідомленням на офіційному сайті Торгово-Промислової палати України від 26.12.2024 за посиланням: https://ucci.org.ua/press-center/ucci-news/protsedura-zasvidchennia-fors-mazhornikhobstavin-z-28-02-2022.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Суд також враховує, що Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 сформовано правову позицію, відповідно до якої лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Такі правові висновки знайшли свій розвиток і у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 922/999/22, у якій зазначено, що сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Враховуючи наведені обставини справи, наявні матеріали справи та позицію Верховного Суду, суд уважає, що лист Торгово-Промислової палати України від 28.02.2024 № 2024/02.0-7.1 беззаперечно поширює свою дію на підприємця ОСОБА_1 та має очевидний причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором (введенням воєнного стану в Україні) та неможливістю виконати конкретне зобов`язання (продовжити паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності).

Разом із тим варто зауважити, що третьою особою оформлено: технологічних звіт з топогеодезичних робіт; технологічні документації на тимчасові споруди №1, №2, №3, №4, №5 для провадження підприємницької діяльності, які погоджені ПрАТ «Волиньобленерго», ДКП «Луцьктепло», КП «Луцьке електротехнічне підприємство» Луцьксвітло, ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс», ТОВ «Газорозподільчі мережі України», АТ «Укртелеком»; погодження схеми дорожнього руху до проєкту: «Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (торгівельних павільйонів) на вул. Захисників України, 15 в м. Луцьку Волинської області. Проект (схема) організації дорожнього руху» (арк. спр. 186-, тобто повний перелік документів, передбачений Розділом 3 Правил №232-1.

Наведене свідчить, що в період з 17.06.2022 тимчасові споруди №1, №2, №3, №4, №5, які знаходяться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Захисників України (Гордіюк), будинок 15, експлуатуються без загрози для життєдіяльності територіальної громади, а також з дотриманням норм безпеки учасників дорожнього руху та відвідувачів таких споруд.

Щодо посилання представника позивача на недотримання відповідачем Порядку №244, а саме застосування попередньої його редакції, від 21.10.2011, яка містила положення (пункт 1.10) яким передбачено можливість розміщення групи ТС (але не більше 5), суд зазначає наступне.

Рішенням виконавчого комітету від 23.11.2022 № 595-1 «Про затвердження схем розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Луцької міської територіальної громади» затверджено відповідні схеми розміщення, а в додатку 19 до цього рішення визначено можливість встановлення на вулиці Гордіюк (Захисників України) 5 (п`яти) окремих тимчасових споруд, а не однієї групи тимчасових споруд (https://www.lutskrada.gov.ua/documents/2911841-pro-zatverdzhennya-skhem-rozmishchennya-timchasovikh-sporud-dlya-provadzhennya-pidpriemnitskoi-diyalnosti-na-teritorii-lutskoi-miskoi-teritorialnoi-gromadi) (арк. спр. 125-126).

Суд погоджується із посиланням представника Виконавчого комітету, що Порядок №244, так Правила №232-1 не встановлюють обмежень щодо кількості тимчасових споруд, які дозволяється встановити одній особі, так і щодо місця їх розміщення.

В даному випадку рішенням Виконавчого комітету від 17.01.2024 № 28-2 погоджено підприємцю ОСОБА_1 продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності (п`яти торговельних павільйонів) на АДРЕСА_1 до 13.07.2027.

Отже, відповідач не надавав дозвіл розміщення групи ТС (але не більше п`яти) за єдиним паспортом прив`язки ТС з прив`язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500) та не зобов`язував субєкта господарювання такий отримати, що не дає підстав для застосування позиції Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 440/6749/21.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету від 17.01.2024 №28-2 та, в свою чергу, визнання протиправною бездіяльність Виконавчого комітету щодо невжиття заходів з відновлення благоустрою міста Луцька і, як наслідок, відмови у задоволенні позовних вимог.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно із частинами першою-другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача та кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову заступника керівника Луцької окружної прокуратури Мацюка Сергія Ярославовича до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович