Справа № 460/293/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2025 року м. Рівне №460/293/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» (далі позивач) до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000146 та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000030/2 від 16.12.2024.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що з метою митного оформлення товарів декларант подав до митного органу МД №24UA05U3 разом з документами, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом винесені Рішення про коригування митної вартості, яким митну вартість товарів скориговано за другорядним резервним методом визначення митної вартості, та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вказує, що митний орган безпідставно поставив під сумнів увесь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи; митним органом не доведено обставин, які свідчили б про існування обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товарів за ціною договору; надані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували правильність числових значень митної вартості товарів; тому рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню. Просив задовольнити позов повністю.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що подані декларантом до митного оформлення документи містили неточності, що слугувало безумовною підставою для витребування додаткових документів, які не надані у повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатами проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно винесене Рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення декларантом митної вартості товарів. Рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.01.2025 клопотання Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання залишене без задоволення.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» (Покупуць) та SHANDONG WELLE VENICLE & PARTS CO., LTD (Китай) (Продавець) укладений Контракт №SC20221013 від 13.10.2022, відповідно до якого Продавець зобов`язався у порядку та на умовах визначених контрактом поставляти у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язався приймати товар та оплачувати його на умовах цього контракту. Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість, ціна на товар, умови оплати визначаються комерційними інвойсами на поставку Товару, які є невід`ємними його частинами (далі Контракт) (а.с. 14).

Умови Контракту, зокрема:

Пункт 2.1. Загальна вартість Товару, який підлягає поставці за цим Контрактом, складає 33,144.90 дол США;

Пункт 2.3. Ціна за партію і одиницю Товару міститься в комерційних інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту;

Пункт 2.4. Ціни Товару визначаються Сторонами на умовах поставки FOB QINGDAO (Інкотермс 2010). Ціни Товару включають в себе: вартість Товару, вартість упаковки Товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на Товар, вартість експортного митного оформлення Товару та вартість завантаження Товару на перевізні засоби в порту завантаження;

Пункт 3.1. Продавець здійснює поставку Товару на умовах FOB QINGDAO Китай, морем, включаючи упаковку. Порт відвантаження Ningbo, Китай. Термін виготовлення та поставки: 180 днів з моменту отримання депозиту;

Пункт 4.1. Покупець здійснює предоплату 30% від загальної суми (депозиту), 70% до отримання товару.

09.08.2024 позивач отримав від SHANDONG проформу-інвойс №НТ20240809, якою попередньо погоджено перелік (асортимент) товарів визначених сторонами для поставки, їх ціну, валюту розрахунків та загальну вартість (33405,70 доларів США).

В проформі-інвойсі №НТ20240809 від 09.08.2024 міститься інформація про платіжні реквізити Постачальника, умови поставки (FOB-QINGDAO), умови оплати (30% передоплати вартості товару перед відправленням, 70% оплати вартості товару перед завантаженням товару Продавцем в порту).

14.08.2024 позивач оплатив SHANDONG вартість товару в сумі 10021,71 доларів СІІІА (30% вартості товару), що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №79.

Країною походження товару є Китай, про що зазначено в проформі-інвойсі №НТ20240809 від 09.08.2024 та підтверджується Сертифікатом походження №74/50001 від 25.10.2024, засвідченим Китайською радою зі сприяння міжнародній торгівлі (ІІІандонг).

Згідно з пакувальним листом до комерційного інвойсу №9 від 09.08.2024 вантажовідправником SHANDONG передано на умовах Контракту №SC20221013 від 13.10.2022 вантажоотримувачу ТОВ «Сарни Трак Сервіс» автозапчастини (гальмівні диски до автотранспорту) в кількості 828 штук вагою нетто 21540.00 кг, вагою брутто 219.30.00 кг, об`ємом 15,80 куб.м.

На підставі комерційного інвойсу №НТ20240809 від 09.08.2024 товар відвантажено на адресу ТОВ «Сарни Трак Сервіс».

ТОВ «Сарни Трак Сервіс» 12.09.2024 сплатило SHANDONG 23383,99 доларів США (70% вартості товару), що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №82.

SHANDONG подано експортну митну декларацію №01100016 про відправлення в Україну для ТОВ «Сарни Трак Сервіс» на умовах EOB-Qingdao згідно комерційною інвойсу №НТ20240809 від 09.08.2024 товар - гальмівні диски до автотранспорту в кількості 828 штук вагою нетто 21540.00 кг, вагою брутто 21930.00 кг. об`ємом 15,80 куб.м.

На підставі договору №0305-23-1 від 03.05.2023 за рахунок ТОВ «Сарни Трак Сервіс» ТОВ «Ламан Шипінг» здійснено транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажу за маршрутом морський торговий порт Qingdao (Китай) - морський торговий порт Гданськ (Польща).

Вантаж прийнято до перевезення морським транспортом в порту Qingdao (Китай), що підтверджується коносаментом №ХМ240900213.

ТОВ «Ламан Шипінг» надав для оплати рахунок №LS-4609564 на суму 120553,00 грн за договором про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MSNU2387080):

транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України 12471,00 грн.;

морське перевезення за межами державного кордону України - 107250,60 грн;

експедиторська винагорода в сумі 831,40 грн;

У зв`язку із перевантаженням терміналу порту Гданська, контейнер MSNU2387080 було перенаправлено до порту Гдині.

Подальше перевезення вантажу за маршрутом Глиня (Польща) - Сарни (Укаїна) здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на умовах договору про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024 та заявки до договору №б/н від 10.12.2024.

ФОП ОСОБА_1 виставив рахунок на оплату послуг №3 на суму 68795,27 грн за Договором про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MSNU2387080):

міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гдиня (Польща) - м/п Ягодин (Україна) 48156,70 грн;

міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту м/п Ягодин (Україна) - Сарни (Україна) 20638,57 грн.

Митним брокером ТОВ «Сарни Трак Сервіс» здійснено електронне декларування товару шляхом заявления відомостей про товар у вигляді електронної митної декларації №24UA05U3 (далі МД №24UA05U3).

Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом визначення митної вартості товару за ціною договору.

До МД №24UA05U3 декларантом надані документи:

Пакувальний лист до комерційного інвойсу №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 25);

Рахунок-проформа №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 19);

Комерційний інвойс №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 22);

Коносамент №ХМ240900213 від 02.12.2024 (а.с. 27);

Автотранспортна накладна (CMR) №10122024 від 12.12.2024 (а.с. 30);

Транзитний супровідний документ MRN 24PL321030NS3VY0L5 (а.с. 31);

Сертифікат про походження товару №24С499000674/50001 від 25.10.2024 (а.с. 51);

Платіжна інструкція в іноземній валюті №79 від 14.08.2024 (а.с. 36);

Платіжна інструкція в іноземній валюті №82 від 12.09.2024 (а.с. 37);

Рахунок на оплату послуг перевезення №LS-4609564 від 11.12.2024 (а.с. 46);

Рахунок на оплату послуг перевезення №3 від 12.12.2024 (а.с. 47);

Довідка про транспортні витрати ТОВ «Ламан Шипінг» №447956 від 11.12.2024 (а.с. 48);

Довідка про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №3 від 12.12.2024 (а.с. 50);

Прайс-лист виробника товару №11X20240809 від 09.08.2024 (а.с. 53);

Зовнішньо-економічний договір (контракт) №SC20221013 від 13.10.2022 (а.с. 14);

Додаткова угода до зовнішньо-економічного договору (контракту) №1 від 29.12.2023 (а.с. 17);

Договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024 (а.с. 38);

Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023 (а.с. 41);

Заявка на перевезення вантажу №б/н від 10.12.2024 (а.с. 40);

Експортна митна декларація №01100016 від 28.09.2024 (а.с. 55).

Рівненською митницею сформоване Повідомлення від 16.12.2024, в якому зазначено (а.с. 60): «Вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи містять окремі неточності та розбіжності:

1. Відповідно до наданої заявки від 10.12.2024 № Б/н можливими додатковими витратами є зберігання завантажених контейнерів в порту/терміналі/станції. Згідно відомостей у відкритій мережі інтернет (www.searates.com) в порту Gdinia контейнер MSNU2387080 перебував з 05.12.2024-12.12.2024, що свідчить про наявність додаткових витрат зі зберігання. До митного оформлення не надано документів, що містять відомості про вартість додаткових витрат, що відповідно до положень частини 10 статті 58 МКУ є складовими митної вартості товарів.

2. В поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 28.09.2024 №01100016 відправником зазначено умови поставки FOB, що не відповідає умовам поставки передбаченим договором (контрактом) від 13.10.2022 №SC20221013, а саме FOB Qingdao.

3. Надана до митного оформлення Копія митної декларації країни відправлення від 28.09.2024 № 01100016 не містить відомостей про реквізити договору (контракту) від 13.10.2022 №SC20221013 та не кореспондується із заявленими до митного оформлення відомостями.

4. Відповідно до п. 6.1 договору (контракту) від 13.10.2022 №SC20221013 передбачено надання продавцем сертифікату країни походження товару, крім того згідно п.6.2 також передбачено надання продавцем сертифікату якості - виданий виробником, технічну документацію на товар та комерційну пропозицію, які до митного оформлення не подані.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Враховуючи викладене, Вам необхідно надати: 1) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) каталоги, прейскуранти, прас-листи виробника товарів; 3) Транспортні документи за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; 4) Виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлениих комерційних умовах поставки; 5) Документи, що містять відомості про вартість понесених витрат в порту призначення щодо зберігання товару (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів».

Митним органом оформлена Консультація від 16.12.2024, в якій зазначено (а.с. 61):

«Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно статті 58 Митного кодексу України у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статей 59-61 Митного кодексу України. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість продажу (відчуження) ідентичних чи аналогічних товарів на митній території України для застосування методу визначення митної вартості згідно положень статті 62 Митного кодексу України. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість товару, наданою виробником товару, що оцінюється, для застосування методу визначення митної вартості згідно положень статті 63 Митного кодексу України. Рівненська митниця володіє інформацією стосовно митної вартості подібних товарів тієї ж торгівельної марки та країни виробництва, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: Товар №1 МД від 09.10.2024 № 11А401050/2024/009805 - 4,23 ШО/кг. У разі наявності у декларанта цінової інформація для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 - 63 Митного кодексу України, просимо повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованих товарів».

Позивачем надісланий лист Рівненській митниці від 16.12.2024, де зазначено, що «ТОВ «Сарни Трак Сервіс» на повідомлення до МД 24UA05U3 надає наступні пояснення:

пунктом 2.4 зовнішньо-економічного договору (контракту) №SC20221013 від 13.10.2022 сторонами погоджено поставку товару на умовах поставки FOB Qingdao. Ціни товару включають в себе вартість товару, вартість упаковки товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар, вартість експортного митного оформлення товару та вартість завантаження товару на перевізні засоби в порту завантаження.

Умови поставки FOB також зазначені і в експортній митній декларації країни- відправлення №01100016 від 28.09.2024. При цьому експортна митна Декларація містить повністю всю інформацію про товар, що поставляється: найменування товару, його вартість, кількість, вагу, що кореспондується із комерційним інвойсом №НТ20240809 від 09.08.2024, пакувальним листом до комерційного інвойсу та всіма іншими наданими до митного оформлення документами.

Крім того, частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, що подаються декларантом для визначення митної вартості товару. Митна декларація країни відправлення не визначена Митним кодексом України в якості документа, який підтверджує митну вартість товару.

Частиною 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті» (а.с. 62).

Рівненською митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000030/2 від 16.12.2024 (далі Рішення №UA204060/2024/000030/2), яким митну вартість товару скориговано (визначено) із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до статті 64 Митного кодексу України (а.с. 59).

Графа 33 Рішення №UA204060/2024/000030/2:

I.

Митна вартість імпортованого товару №1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не надано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять окремі неточності та розбіжності:

відповідно до наданої заявки від 10.12.2024 № Б/н можливими додатковими витратами є зберігання завантажених контейнерів в порту/терміналі/станції. Згідно відомостей у відкритій мережі інтернет (www.searates.com) в порту Gdinia контейнер MSNU2387080 перебував з 05.12.2024-12.12.2024, що свідчить про наявність додаткових витрат зі зберігання. До митного оформлення не надано документів, що містять відомості про вартість додаткових витрат, що відповідно до положень частини 10 статті 58 МКУ є складовими митної вартості товарів;

в поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 28.09.2024 №01100016 відправником зазначено умови поставки FOB, що не відповідає умовам поставки передбаченим договором (контрактом) від 13.10.2022 №SC20221013, а саме FOB Qingdao;

відповідно до п. 6.1 договору (контракту) від 13.10.2022 №SC20221013 передбачено надання продавцем сертифікату країни походження товару, крім того згідно п.6.2 також передбачено надання продавцем сертифікату якості - виданий виробником, технічну документацію на товар та комерційну пропозицію, які до митного оформлення не подані;

цінова інформація про товар наведена в комерційному інвойсі від 09.09.2024 №DKTT-FY2410B зазначеному в гр.44 митної декларації під кодом документу 3000 не відповідає відомостям зазначеним в рахунку-фактурі (інвойсі) від 17.09.2024 №170924-2.

II.

Рівненська митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: Товар №1 МД від 09.10.2024 №UA401050/2024/009805 4,23 USD/кг.

III.

Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

каталоги, прейскуранти, прайс-листи виробника товарів;

транспортні документи за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України;

виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки;

документи, що містять відомості про вартість понесених витрат в порту призначення щодо зберігання товару (договори, рахунки, акти виконаних послуг тощо).

IV.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 91114,20 USD, що з урахуванням курсу НБУ у національній валюті України становить 3790988,5194 UAH».

Митним органом сформована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000146 (далі Картка відмови), в якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин: Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.12.2024 UA204000/2024/000030/2 відповідно до вимог Розділу III (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VІ від 13.03.12). Підстава: Розділ III (статті 49-66). статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VІ від 13.03.12) (а.с. 58).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Картки відмови та Рішення №UA204060/2024/000030/2, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Стаття 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України): «Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Частина перша статті 51 МК України: «Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу».

Частина перша статті 52 МК України: «Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою».

Частина друга статті 52 МК України: «Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації».

Частина перша статті 53 МК України: «У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення».

Частина друга статті 53 МК України: «Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Вказані норми МК України визначають обов`язок декларанта подати до митного органу достовірні відомості щодо визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частина перша статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Частина друга статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу».

Частина перша статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів».

Частина друга статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні».

Частина п`ята статті 54 МК України: «Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю».

Частина третя статті 53 МК України: «У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Отже, підставами для витребування у декларанта додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, є:

документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості;

наявність у документах ознак підробки;

документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

При цьому, частина третя статті 53 МК України не визначає такої підстави для витребування додаткових документів, як наявність у поданих декларантом документах «неточностей».

Норми МК України визначають, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Норми МК України також свідчать про те, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно (достовірно) визначив митну вартість товару.

Так, митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204060/2024/000030/2 зазначив: «відповідно до наданої заявки від 10.12.2024 № Б/н можливими додатковими витратами є зберігання завантажених контейнерів в порту/терміналі/станції. Згідно відомостей у відкритій мережі інтернет (www.searates.com) в порту Gdinia контейнер MSNU2387080 перебував з 05.12.2024-12.12.2024, що свідчить про наявність додаткових витрат зі зберігання. До митного оформлення не надано документів, що містять відомості про вартість додаткових витрат, що відповідно до положень частини 10 статті 58 МКУ є складовими митної вартості товарів».

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Декларантом до МД №24UA05U3 надано рахунок-фактуру ТОВ «Ламан Шипінг» про оплату транспортних витрат №LS-4609564 від 11.12.2024, яке здійснювало організацію та перевезення вантажу морським транспортом.

У рахунку №LS-4609564 від 11.12.2024 зазначено, що транспортні послуги ТОВ «Ламан Шипінг» по перевезенню вантажу за територією України складають 120553,00 грн, та окремим рядком виділено вартість транспортного-експедиційного обслуговування за межами державного кордону України в сумі 12471,00 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська послуга - послуга, безпосередньо пов`язана з організацією й забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування та включає в себе також і організацію охорони вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання.

Вартість перебування контейнера MSNU2387080 в порту Гдиня з 05.12.2024 до 12.12.2024 включена у вартість послуг транспортно-експедиторського обслуговування за межами державного кордону України згідно рахунку фактури №LS-4609564 від 11.12.2024, що не потребувало додаткових витрат зі зберігання.

У Довідці про транспортні витрати від 16.12.2024 №447960/1 ТОВ «Ламан Шипінг» зазначено, що згідно умов лінійного агента в порту Gdania додаткові витрати на зберігання контейнера MSNU2387080 в період з 05.12.2024 по 12.12.2024 не застосовуються; вартість наданих послуг перевезення згідно рахунку-фактури №LS-4609564 від 11.12.2024 оплачена у повному обсязі.

При цьому, декларант надавав митному органу Довідку про транспортні витрати від 16.12.2024 №447960/1 ТОВ «Ламан Шипінг».

Проте, митний орган не взяв до уваги такий документ та безпідставно дійшов висновку про те, що декларант мав понести додаткові витрати зі зберігання контейнера MSNU2387080 в період з 05.12.2024 по 12.12.2024.

Також, митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204060/2024/000030/2, як підставу для коригування митної вартості товарів, зазначив, що: «в поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 28.09.2024 №01100016 відправником зазначено умови поставки FOB, що не відповідає умовам поставки передбаченим договором (контрактом) від 13.10.2022 №SC20221013, а саме FOB Qingdao».

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2.4. Контракту, ціни Товару визначаються Сторонами на умовах поставки FOB QINGDAO (Інкотермс 2010). Ціни Товару включають в себе: вартість Товару, вартість упаковки Товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на Товар, вартість експортного митного оформлення Товару та вартість завантаження Товару на перевізні засоби в порту завантаження.

Відповідно до пункту 3.1. Контракту, Продавець здійснює поставку Товару на умовах FOB QINGDAO Китай, морем, включаючи упаковку. Порт відвантаження Ningbo, Китай. Термін виготовлення та поставки: 180 днів з моменту отримання депозиту.

При цьому, аналогічні умови поставки сторонами зазначені у всіх інших документах, що підтверджують митну вартість товару та були надані до митного оформлення.

За правилами частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Дана норма визначає перелік обов`язкових для надання митному органу документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Серед такого переліку відсутній документ декларація країни відправлення, який наданий у спірному випадку позивачем виключно як додатковий документ.

Відповідно до розділу А умов FОВ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, до обов`язків продавця входить надання товару у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі тощо), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб. Однак, якщо сторони бажають покласти на продавця обов`язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 3.1. Контракту, Продавець здійснює поставку Товару на умовах FOB QINGDAO Китай, морем, включаючи упаковку. Порт відвантаження Ningbo, Китай. Термін виготовлення та поставки: 180 днів з моменту отримання депозиту.

При цьому, аналогічні умови поставки (FOB QINGDAO) сторонами зазначені у всіх інших документах, що підтверджують митну вартість товару та були надані до митного оформлення, зі змісту яких чітко вбачається, що товар поставлявся на умовах FOB QINGDAO: Рахунок-проформа від 09.08.2024 №НТ20240809 умови поставки: FOB QINGDAO.

Зазначення митним органом того, що в декларації країни відправлення від 28.09.2024 №01100016 зазначено умови поставки FOB, а в Контракті від 13.10.2022 №SC20221013 FOB Qingdao, не є розбіжністю в документах, яка впливає на визначення митної вартості товарів, оскільки усі інші надані контролюючому органу документи свідчать про те, що товар постачався на умовах FOB Qingdao.

Вказане не могло слугувати підставою для витребування у декларанта додаткових документів та для коригування митної вартості товарів.

Також, митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204060/2024/000030/2, як підставу для коригування митної вартості товарів, зазначив, що: «відповідно до п. 6.1 договору (контракту) від 13.10.2022 №SC20221013 передбачено надання продавцем сертифікату країни походження товару, крім того згідно п.6.2 також передбачено надання продавцем сертифікату якості, виданий виробником, технічну документацію на товар та комерційну пропозицію, які до митного оформлення не подані».

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6.1 Контракту, Продавець зобов`язується після відвантаження Товару направити Покупцю наступні документи: інвойс, коносамент, пакувальний лист, сертифікат країни походження товару, експортна декларація.

Відповідно до пункту 6.2. Контракту, у разі необхідності, на письмовий запит Покупця, Продавець зобов`язаний надати сертифікат якості, виданий виробником, технічну документацію на Товар, прайс-лист, комерційну пропозицію, а також інші документи, необхідні для митного оформлення Товару.

Тобто, відповідно до умов пункту 6.2. Контракту, надання таких документів, як сертифікат якості, виданий виробником, технічна документація на Товар, прайс-лист, комерційна пропозиція, не обов`язком, а є правом на їх отримання Покупцем, та лише у разі необхідності, що чітко визначено умовами Контракту.

При цьому, прайс-лист був наданий у спірному випадку контролюючому органу разом з МД №24UA05U3.

Що стосується надання документів відповідно до пункту 6.1 Контракту: інвойс, коносамент, пакувальний лист, сертифікат країни походження товару, експортна декларація, то такі документи були надані митному органу разом з МД №24UA05U3:

Рахунок-проформа №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 19);

Комерційний інвойс №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 22);

Пакувальний лист до комерційного інвойсу №НТ20240809 від 09.08.2024 (а.с. 25);

Коносамент №ХМ240900213 від 02.12.2024 (а.с. 27);

Сертифікат про походження товару №24С499000674/50001 від 25.10.2024 (а.с. 51);

Експортна митна декларація №01100016 від 28.09.2024 (а.с. 55).

За правилами частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Дана норма визначає перелік обов`язкових для надання митному органу документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Серед зазначеного переліку відсутні такі документи, як сертифікат якості, виданий виробником, технічна документація на товар та комерційна пропозиція, тощо.

Вказане вище не могло слугувати підставою для витребування у декларанта додаткових документів та для коригування митної вартості товарів.

Також, митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204060/2024/000030/2, як підставу для коригування митної вартості товарів, зазначив, що: «цінова інформація про товар наведена в комерційному інвойсі від 09.09.2024 №DKTT-FY2410B зазначеному в гр.44 митної декларації під кодом документу 3000 не відповідає відомостям зазначеним в рахунку-фактурі (інвойсі) від 17.09.2024 №170924-2».

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу на те, що в Повідомленні митного органу від 16.12.2024 про необхідність подання декларантом додаткових документів через наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей, окреслена в Рішенні №UA204060/2024/000030/2 підстава не зазначалася.

При цьому, зі змісту господарської операції з поставки товару та документів, які стосуються саме такої поставки, вбачається, що такі документи, як «комерційний інвойс від 09.09.2024 №DKTT-FY2410B» та «рахунок-фактура (інвойс) від 17.09.2024 №170924-2» не мають жодного відношення до товару, який підлягав митному оформленню за МД №24UA05U3.

Документи «комерційний інвойс від 09.09.2024 №DKTT-FY2410B» та «рахунок-фактура (інвойс) від 17.09.2024 №170924-2» не подавалися та не могли подаватися декларантом, оскільки не стосувалися митного оформлення товару за МД №24UA05U3.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач надав митному органу за МД №24UA05U3 усі належні документи (обов`язкові для надання та додаткові), які у повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору, та які повністю підтверджували усі числові значення складових митної вартості: Пакувальний лист до комерційного інвойсу №НТ20240809 від 09.08.2024; Рахунок-проформа №НТ20240809 від 09.08.2024; Комерційний інвойс №НТ20240809 від 09.08.2024; Коносамент №ХМ240900213 від 02.12.2024; Автотранспортна накладна (CMR) №10122024 від 12.12.2024; Транзитний супровідний документ MRN 24PL321030NS3VY0L5; Сертифікат про походження товару №24С499000674/50001 від 25.10.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті №79 від 14.08.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті №82 від 12.09.2024; Рахунок на оплату послуг перевезення №LS-4609564 від 11.12.2024; Рахунок на оплату послуг перевезення №3 від 12.12.2024; Довідка про транспортні витрати ТОВ «Ламан Шипінг» №447956 від 11.12.2024; Довідка про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №3 від 12.12.2024; Прайс-лист виробника товару №11X20240809 від 09.08.2024; Зовнішньо-економічний договір (контракт) №SC20221013 від 13.10.2022; Додаткова угода до зовнішньо-економічного договору (контракту) №1 від 29.12.2023; Договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024; Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023; Заявка на перевезення вантажу №б/н від 10.12.2024; Експортна митна декларація №01100016 від 28.09.2024.

Приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Зазначивши про вищенаведені розбіжності, відповідач не зазначає як це впливає на визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору.

Частина шоста статті 54 МК України: «Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».

Частина сьома статті 54 МК України: «У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично».

Частина перша статті 55 МК України: «Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів».

Частина друга статті 55 МК України: «Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду».

Частина перша статті 256 МК України: «Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом».

Частина дванадцята статті 264 МК України: «У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів».

Отож, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Проте, оскаржуване Рішення №UA204060/2024/000030/2 не містить інформації про те, які саме основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів відповідно до переліку частини другої статті 53 МК України, не були подані; не вказано причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору; які конкретні розбіжності містили подані декларантом документи, що впливали саме на визначення митної вартості товарів та стосувалися числових значень складових митної вартості товарів.

Митний орган не надав доказів на підтвердження обставин, що декларантом зазначено не всі складові числового значення митної вартості товарів, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

В оскаржуваному Рішенні №UA204060/2024/000030/2 також зазначено, що Рівненська митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: Товар №1 МД від 09.10.2024 №UA401050/2024/009805 4,23 USD/кг.

Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж заявлена декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролюючим органом митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

При цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товарів (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 р. за № 883/21195) затверджені: форма рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; Перелік додаткових складових до ціни договору (далі Правила).

Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

«У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні».

При здійсненні коригуванням митної вартості товару за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), митний орган повинен довести, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною МД не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Разом з тим, оскаржуване Рішення №UA204060/2024/000030/2 не містить ані порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним), ані джерел інформації, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товарів.

Частина перша статті 57 МК України: «Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний».

Частина друга статті 57 МК України: «Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції)».

Частина третя статті 57 МК України: «Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу».

З системного аналізу наведених норм МК України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У даному випадку декларантом надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган не обґрунтував наявності у поданих документах розбіжностей чи неповноти відомостей, що зазначені у них.

Суд констатує, що оскаржуване Рішення №UA204060/2024/000030/2 не відповідає критерію «обґрунтованості».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень».

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного Рішення №UA204060/2024/000030/2, у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень та Картки відмови.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6056,00 грн, сплачена відповідно до Платіжної інструкції від 07.01.2025 №80.

Щодо розподілу витрат на переклад документів, викладених іноземною мовою, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 КАС України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

При цьому, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг) (частина шоста цієї ж статті).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із перекладом письмових доказів, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, а тому враховується судом в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Так, при пред`явленні даного позову до позовної заяви позивачем були долучені письмові докази, складені іноземною мовою (англійською), з їх перекладом на українську мову, засвідчені підписом та печаткою перекладача.

На підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних із перекладом письмових доказів, суду надано:

- рахунок на оплату від 06.01.2025 №2, виданий Приватним підприємством «Альфа Переклад» на користь ТОВ «Сарни Трак Сервіс», на загальну суму 3388,50 грн, за надання послуг письмового перекладу з англійської на українську мову (а.с. 56);

- акт надання послуг від 06.01.2025 №2, складений між Приватним підприємством «Альфа Переклад» і ТОВ «Сарни Трак Сервіс», відповідно до якого позивачу надано послуги письмового перекладу документів на суму 3388,50 грн (а.с. 57).

Водночас, до матеріалів справи позивачем не долучено належним чином засвідченої копії договору, на підставі якого ТОВ «Сарни Трак Сервіс» отримано послуги з перекладу, та документів, що свідчать про фактичну оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Також, суд зазначає, що надані позивачем документи рахунок на оплату від 06.01.2025 №2 та акт надання послуг від 06.01.2025 №2 неможливо ідентифікувати щодо переліку документів, які підлягали перекладу; чи стосуються такі документи до доданих до позову доказів позивачем не доведено.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних із перекладом документів, суд дійшов висновку, що факт понесення таких витрат позивачем не підтверджений належними та достатніми доказами, а тому правові підстави для стягнення останніх відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» (вулиця Варшавська, 6Г, місто Сарни, Рівненська область, 34504; ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000030/2 від 16.12.2024 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000146.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» суму судового збору у розмірі 6056 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

У стягненні витрат вартості послуг перекладача у розмірі 3388 грн 50 коп відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 березня 2025 року

Суддя К.М. Недашківська