Справа № 440/15099/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м.Київ № 440/15099/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Міністерство внутрішніх справ України звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 03 грудня 2024 року про накладення на МВС України штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 75692928 та скасування даної постанови.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 справу передано до Київського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2025 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за невиконання рішення суду без поважних причин було накладено на Міністерство внутрішніх справ України штраф у розмірі 5 100 грн. Міністерство внутрішніх справ України вважає, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та без з`ясування всіх обставин, що свідчать про поважність причин невиконання позивачем рішення суду. Вважає, що постанова державного виконавця від 03.12.2023, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та порушує права позивача як сторони виконавчого провадження. Просить суд задовольнити позов.

Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Так, 06.08.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №75692928 за виконавчим листом №440/7482/23, виданим 21.05.2024 Полтавським окружним адміністративним судом про: зобов`язання Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області повторно надіслати до МВС документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 № 850.

03.12.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Міністерство внутрішніх справ України в розмірі 5100 грн. Станом на час винесення державним виконавцем постанови від 03.12.2024 про накладення штрафу заява та матеріали, які зазначені у пункті 8 Порядку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, на адресу МВС не надходили, що підтверджується службовим листом Департаменту документообігу та контролю МВС від 29.08.2024 №41841. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив відповідно до положень статті 163 КАС України позивач не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 26.04.2021 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності; зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 440/7482/23 в частині задоволення позовних вимог залишено без змін.

На виконання вказаного вище рішення Полтавським окружним адміністративним судом 21.05.2024 видано виконавчий лист про зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

31.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.08.2024 відкрито виконавче провадження №75692928.

02.09.2024 за вих.№12/6-1482 позивачем на адресу відповідача надіслано лист з інформацію про вжиття заходів щодо виконання виконавчого листа від 21.05.2023 №440/7482/23.

У вказаному листі позивач зазначає, що пунктом 8 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850) передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно із пунктом 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Необхідною умовою для прийняття МВС рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції є факт надходження на адресу МВС пакету документів, які передбачені пунктом 8 Порядку №850. Рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги буде прийнято відповідно до вимог пункту 9 Порядку №850, тобто за умови та після надходження до МВС відповідних матеріалів.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2024 ВП №75692928 за невиконання рішення суду без поважних причин відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї постанови, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що не виконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішенням про накладення штрафу має бути встановлено факт не виконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 №554/13475/15-ц.

Тобто, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

У спірній постанові від 03.12.2024 зазначено, що постановою державного виконавця від 06.08.2024 відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника Міністерство внутрішніх справ України виконати рішення суду протягом десяти днів. Станом на 03.12.2024 рішення суду не виконано, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено. У зв`язку з чим постановою від 03.12.2024 на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Так, матеріали справи свідчать про те, що позивачем не було виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7482/23.

На думку, суду позивачем задля виконання судового рішення не було вчинено всіх можливих дій, спрямованих на відновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 .

Позивачем в адміністративному позові зазначено, що необхідною умовою для прийняття МВС рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції є факт надходження на адресу МВС пакету документів, які передбачені пунктом 8 Порядку №850. Факт ненадходження вказаного пакету документів на думку позивача, є поважною причиною невиконання рішення суду.

До вказаного ствердження позивача суд ставиться критично з огляду на наступне.

Згідно вимог частини четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23, що позивач у період з 11.12.1985 по 16.09.1997 проходив службу в органах МВС, факт чого не заперечується сторонами.

Згідно з архівним витягом від 16.11.2022 №303 наказом УМВС в Полтавській області від 16.09.1997 №61 о/с "По особовому складу" капітана міліції ОСОБА_1 - слідчого Кобеляцького районного відділу згідно з п. "ж" ст. 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ з 16.09.1997.

З 16.09.1997 позивача було призначено старшим слідчим Кобеляцького міжрегіонального відділу податкової поліції з окладом згідно штатного розпису згідно з наказом Голови ДПА в Полтавській області від 19.09.1997 №181-о "По особовому складу".

Наказом Голови ДПА у Полтавській області від 29.04.2022 №85-о "По особовому складу" майора податкової міліції ОСОБА_1 - старшого слідчого слідчого відділення податкової міліції ДПІ у м. Полтава звільнено зі служби в податковій міліції 08.05.2022 за п. "ж" ст. 64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії №57 від 12.06.2018, захворювання позивача злоякісне новоутворення лівої легені, рТ2арN0М0 G2, ст. І-В (стан після радикальної операції 03.04.2018), кл.гр.ІІ. пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0032440, позивачу встановлено другу групу інвалідності вперше з 06.07.2018 безтерміново, ступінь втрати працездатності 80%, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС.

26.04.2021 позивач звернувся до УМВС в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що 25.07.2018 йому встановлено з 06.07.2018 другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС (при проходженні служби в органах внутрішніх справ України).

Листом УМВС в Полтавській області від 17.05.2021 № 4/Г-3462л.к. позивача повідомлено про те, що згідно з доданою до заяви копією довідки до акта огляду МСЕК від 26.07.2018 серія АВ №0029257 при первинному огляді установлено другу групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ЛНА на ЧАЕС. Зазначено, що документи на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ №850 від 21.10.2015 оформлюються за останнім місцем роботи, де зберігається особова справа. Тож оскільки особова справа позивача передана до ДПА в Полтавській області для подальшого проходження служби, позивачу повернуто пакет документів та запропоновано з даного питання звернутися до ДПА в Полтавській області або до Управління соціального захисту населення за місцем проживання.

Позивач не погодившись із діями відповідача щодо повернення поданої ним заяви від 26.04.2021 з додатками про виплату одноразової грошової допомоги, звернувся до суду за захистом прав.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №440/10210/21, визнано протиправними дії УМВС в Полтавській області щодо повернення без розгляду, поданої ОСОБА_1 заяви (рапорту) від 26.04.2021 з додатками, про виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано УМВС в Полтавській області розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 26.04.2021 та прийняти рішення за результатами розгляду відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Листом від 28.07.2022 вих. №Г-4096л.к. УМВС в Полтавській області прохало ОСОБА_1 надати документи, передбачені пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 по справі №440/10210/21.

У відповідь позивач листом від 22.08.2022 повідомив про те, що вказаний пакет документів вже знаходиться у відповідача з 31.12.2021, просив виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021, що набрало законної сили 14.12.2021 у справі №440/10210/21 шляхом розгляду заяви (рапорта) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 26.04.2021 та прийняти рішення за результатами розгляду відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

07.09.2022 УМВС в Полтавській області листом №4/3572 направило матеріали для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на виконання рішення суду до МВС, у т.ч. висновок про призначення одноразової грошової допомоги, про що позивача повідомлено листом від 12.09.2022 №Г-4128л.к., Г-4133л.к.

Однак, листом Департамент фінансово-облікової політики та бухгалтерського обліку МВС №854/15-2023 від 22.02.2023 повідомив Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області про повторне повернення висновку та матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як таких, що не відповідають вимогам законодавства.

Листом Ліквідаційної комісії УМВС в Полтавській області від 20.03.2023 №4/Г-4329л.к. позивача повідомлено про те, що "...Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на виконання доручення керівництва Міністерства спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ розглянуто Ваші матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 надіслані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 в адміністративній справі №440/10210/21...Тобто, МВС України не має установлених законодавством повноважень з призначення та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції. Ураховуючи викладене, висновок та матеріали щодо призначення Вам одноразової грошової допомоги повторно повернуті МВС, як такі що не відповідають вимогам законодавства.".

Позивач зазначаючи, що рішення не виконано з огляду на ненадходженням матеріалів з органу, де ОСОБА_1 безпосередньо проходив службу, не вчинив відповідних заходів спрямованих на отримання відповідних документів від свого структурного підрозділу.

Так, позивач самостійно міг витребувати або зобов`язати свій структурний підрозділ, в якому проходив ОСОБА_1 службу, та, який перебував у безпосередньому підпорядкуванні, надати відповідні документи для виконання рішення суду. Крім того, як вбачається із вищевказаного рішення вказані документи вже перебували на розгляді позивача.

Наводячи підстави неможливості виконання рішення суду, позивач не подавав доказів вчинення дій, спрямованих на те, щоб посприяти виконанню рішення, або за наявності підстав зупинити проведення виконавчих дій чи відстрочити/розстрочити виконання судового рішення. Не вчиняв, жодних дій, які б були спрямовані на виконання рішення суду у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, суд робить висновок, що боржник не виконав рішення суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23 без поважних причин.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що відповідач, приймаючи оскаржену постанову ВП №75692928 від 03.12.2024 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, тому підстави для скасування спірної постанови відсутні.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 20 лютого 2025 року у справі №440/15099/24.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.