Справа № 400/13838/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/13838/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

повний текст судового рішення

складено 27.09.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №400/13838/23 за позовом ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 12.05.2023 № 3, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

13.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 31 від 12.05.2023 «Про відмову вирішенні земельних питань»;

- зобов`язати Коблівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області прийняти рішення про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :12:055:0181;

- зобов`язати Коблівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області прийняти рішення про безоплатну передачу земельної ділянки кадастровий номер :12:055:0181 у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що введення в Україні воєнного стану не є підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №400/13838/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального, викладено прохання скасувати оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що рішення про затвердження проекту землеустрою орган місцевого самоврядування повинен був прийняти до введення в Україні воєнного стану. На думку позивача, законодавцем не позбавлено громадян права на отримання земельних ділянок у власність, а лише відтерміновано його.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.12.2020 № 1000-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га.

З матеріалів справи убачається, що Миколаївською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (кадастровий номер земельної ділянки :12:055:0181).

07.02.2022 ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради скеровано проект землеустрою на затвердження.

Однак, 12.05.2023 Коблівською сільською радою прийнято рішення №31 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що під час дії воєнного стану забороняється безоплатна передача земель державної та комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої передачі та розроблення такої документації.

Не погодившись із вказаним рішенням органу місцевого самоврядування позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За змістом ч.1, 2 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно із ч.15 ст.123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що Земельним Кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Згідно фактичних обставин справи, ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що під час дії венного стану забороняється безоплатна передача земель державної та комунальної власності у приватну власність.

Натомість, наведена органом місцевого самоврядування в оскаржуваному індивідуальному акті підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою не кореспондується із законодавчими приписами.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та станом на час розгляду цієї справи триває.

24.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-IX (набрав чинності 07.04.2022)

Таким нормативно-правовим актом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28.

Відповідно до підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються, з урахуванням особливостей, а саме безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Між тим, колегія суддів зазначає, що законодавством регламентовано чіткий порядок та граничні строки, у межах яких, орган місцевого самоврядування повинен розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняти за наслідком його розгляду відповідне рішення, а саме двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно із висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Як убачається з матеріалів справи, проект землеустрою ОСОБА_1 на затвердження до органу місцевого самоврядування подано 07.02.2022.

Двотижневий строк на прийняття органом місцевого самоврядування рішення за поданим позивачем на затвердження проектом землеустрою закінчився 21.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану та внесення відповідних змін до Земельного кодексу України.

Не прийнявши відповідачем у встановлений законодавством строк відповідного рішення за поданим позивачем на затвердження проектом землеустрою, органом місцевого самоврядування порушено установлений Земельним кодексом України строк розгляду такого питання.

За наслідком дослідженні змісту спірного рішення Коблівської сільської ради від 12.05.2023 №31, колегією суддів установлено, що такому індивідуальному акті органом місцевого самоврядування не зазначено про невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

З урахуванням установлених обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність прийнятого Коблівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області рішення № 31 від 12.05.2023 «Про відмову вирішенні земельних питань».

Стосовно способу захисту порушеного права позивача апеляційний адміністративний суд зазначає, що зобов`язання Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області прийняти рішення про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :12:055:0181 та надання її у власність, у даному випадку, відповідає принципам адміністративного судочинства.

Колегія суддів відмічає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Жодних обґрунтувань про те, що поданий ОСОБА_1 на затвердження проект землеустрою не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів оскаржуване рішення від 12.05.2023 №31 органу місцевого самоврядування не містить.

Визначені законодавством умови для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження поданого ОСОБА_1 проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність настали.

Отже, лише одним правомірним та законно обґрунтованим варіантом поведінки Коблівської сільської ради є прийняття рішення про затвердження поданого ОСОБА_1 проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність позивача.

Поряд з цим, колегія суддів не заперечує тієї обставини, що відповідач не вправі діяти всупереч приписам п.п.5 п.27 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, якими до припинення воєнного стану встановлено заборону на передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності.

Після введення в Україні воєнного стану законодавцем до нормативно-правових актів не вносилось змін стосовно порядку прийняття органами місцевого самоврядування рішень за наслідком розгляду питань щодо регулювання земельних відносин.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.6 ст.246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить відстрочити Коблівській сільські раді виконання судового рішення до завершення дії воєнного стану.

Отже, беручи до уваги наведене, а також те, що дія в Україні воєнного стану унеможливлює виконання відповідачем судового рішення щодо зобов`язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою та надання її у власність, колегія суддів дійшла висновку про необхідність надання органу місцевого самоврядування відстрочки виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, у зв`язку із тим, що викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №400/13838/23 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №400/13838/23 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 31 від 12.05.2023 «Про відмову вирішенні земельних питань».

Зобов`язати Коблівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області прийняти рішення про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :12:055:0181, та передачу її у власність позивача.

Відстрочити Коблівській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області виконання даного судового рішення до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький