Справа № 320/1194/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 березня 2025 року м. Київ 320/1194/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації (Київська обласна військова адміністрація), Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації, Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Шепеля Олега Костянтиновича, третя особа Релігійна організація "Релігійна громада Хресто-Воздвиженська парафія Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) с.Мостище Фастівського району Київської області про визнання противними та скасування висновку та розпоряджень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської обласної державної адміністрації, Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації, Державного реєстратору Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Шепеля Олега Костянтиновича, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації від 18 листопада 2022 року №135/01-04 в частині, що стосується релігійної громади Української Православної Церкви Хрестовоздвиженської с. Мостище Макарівського району Київської області;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) № 939 13 грудня 2022 року у частині реєстрації статуту Релігійної організації «Релігійна громада Хресто-Воздвиженська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мостище Фастівського району Київської області» (нова редакція);

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Шепеля Олега Костянтиновича про державну реєстрацію включення відомостей про юридичну та змін до відомостей про юридичну особу - релігійну громаду Української Православної Церкви Хрестовоздвиженська с.Мостище Макарівського району (змінена назва на Релігійна організація «Релігійна громада Хрестовоздвиженська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мостище Фастівського району Київської області»), ідентифікаційний код: 44940929, на підставі яких внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, них осіб - підприємців та громадських формувань №000000053 від 10.05.2023 та №001000053 від 12.05.2023;

- скасувати запис/реєстраційну щодо юридичної особи - релігійна громада Української Православної Церкви Хрестовоздвиженська с. Мостище Макарівського району (змінена назва на Релігійна організація «Релігійна громада Хрестовоздвиженська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мостище Фастівського району Київської області»), ідентифікаційний код: 44940929, в Єдиному йому реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №000000053 від 10.05.2023 та №001000053 від 12.05.2023.

Ухвалою суду від 17.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.08.2024 від представника відповідача, Куценко А.С., надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Статтею 1 та частиною першою статті 2 ГПК України визначено юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлено порядок здійснення судочинства у господарських судах, а також регламентовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 ГПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ознаки підвідомчості спору господарському суду, узагальнені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/1834/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17.

Відтак, спір вважається приватноправовим і підвідомчим господарському суду, зокрема, за сукупності таких умов: а) участь у спорі суб`єкта господарювання; б) наявність між сторонами, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГПК України, іншими актами цивільного і господарського законодавства, та/або спору про право (щодо інтересу, правочину, зобов`язання), що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Такий загальний підхід не унеможливлює винятків, що ґрунтуються на законі, пріоритеті права на судовий захист порушених прав чи інтересів осіб та аналізі природи правовідносин у спорі.

Тобто правовідносини мають приватноправовий характер, якщо зумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для приватноправової сфери.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської ОДА про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Київської ОВА стосовно реєстрації статуту релігійної організації Релігійна громада Хресто-Воздвиженська парафія Київської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мостище Фастівського району Київської області (нова редакція) з обгрунтуванням, що прийняттям головою Київської ОДА цього розпорядження порушено його права та законні інтереси, як … члена релігійної громади ….

Тобто, спірні правовідносини між ОСОБА_2 та Київською ОДА стосуються питань, пов`язаних з його участю у діяльності релігійної організації.

Суд враховує, що, оскільки спір, який є предметом судового розгляду у цій справі, стосується правовідносин участі позивача у діяльності релігійної організації, юрисдикцію спорів, що виникають з таких правовідносин, слід визначати відповідно до Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 уточнила правову позицію, викладену в постановах від 18.12.2019 у справі № 916/2086/19, від 20 листопада 2019 року у справі № 910/8132/19, від 22 січня 2020 року у справі № 809/1025/17 та інших, у яких викладена аналогічна позиція, зазначивши, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

Після ухвалення постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, Верховним Судом ухвалено постанови від 03.08.2022 у справі № 813/1942/17 та від 07.02.2022 у справі № 500/765/21, відповідно до яких розгляд справ про визнання протиправними та скасування розпоряджень голів ОДА стосовно реєстрації нових редакцій статутів релігійних громад, прийнятих у зв?язку з рішенням цих громад про зміну своєї підлеглості у організаційних та канонічних питаннях, слід здійснювати за правилами ГПК України, а не КАС України.

Враховуючи вищевикладені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі суд вважає, що даний спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку господарського судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що вона вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, порядок повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі визначений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за звернення з позовною заявою до суду було сплачено судовий збір у сумі 3633,60 грн, що підтверджується квитанцією від 02.01.2023.

Суд звертає увагу, у відповідності до п. 1 та 5 ч. 1 ст. 7 Законом України "Про судовий збір" сплачений судовий збір може бути повернений за клопотанням позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у адміністративній справі №320/1194/24 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації (Київська обласна військова адміністрація) , Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації , Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Шепеля Олега Костянтиновича, третя особа Релігійна організація "Релігійна громада Хресто-Воздвиженська парафія Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) с.Мостище Фастівського району Київської області про визнання противними та скасування висновку та розпоряджень.

Роз`яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Оригінал та копію даної ухвали видати (надіслати) позивачу, копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лисенко В.І.