Справа № 676/509/25
Суддя: Семенюк В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/676/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м УК Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/509/25,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування Постанови № 0022 від 09.01.2025 року, що винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито справу в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.01.2025 року Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 0022 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно Постанови, причиною притягнення його до адміністративної відповідальності стало нібито невиконання обов`язку з`явитись за Повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак всупереч зазначеному, він Повістку не отримував, оскільки тривалий час перебував за межами України.

Крім того, зазначену ІНФОРМАЦІЯ_2 відправлено за адресою по АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що згідно оновлених даних в електронній базі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » місцем його проживання є АДРЕСА_2 .

Водночас, він, як військовозобов`язаний, вчасно оновив свої облікові дані, мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 07.02.2025 року, що свідчить про те, що він не ухилявся від отримання Повістки ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку за зазначеним номером поштового відправлення неможливо відслідкувати, оскільки він не зареєстрований на сайті «Укрпошта».

З огляду на викладене, просить суд скасувати Постанову № 0022 від 09.01.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. та закрити провадження у справі.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особі т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 направив до суду Відзив на позов, в якому зазначив, що з Довідки «Укрпошта» про причини повернення/досилання рекомендованого поштового відправлення № 492, надісланого на адресу ОСОБА_1 , поштове відправлення, яке містило Повістку № 864516, йому не вручено та було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується трекінгом поштових відправлень «Укрпошта», оскільки за приписами чинного законодавства, Повістка № 864516, надіслана на адресу ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважається врученою.

Окрім того, на момент формування Повістки № 864516, а саме 29.10.2024 року в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів була зазначена адреса позивача: АДРЕСА_1 , тому направлялась саме за цією адресою.

Зазначає, що обов`язок явки до відповідного Р(М)ТЦК та СП за отриманою повісткою є безумовним та не залежить ні від наявності у військовозобов`язаного відстрочки від призову, ні від можливості отримання його персональних даних з інших реєстрів чи джерел, ні від попереднього уточнення ним своїх облікових (персональних) даних через РТЦК, ЦНАП, або за стосунок Резерв +.

Окрім того, позивач про поважність свого неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, що не перевищує трьох діб - не повідомив, а також, в подальшому у строк, що не перевищує сім календарних днів - не з`явився.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній звернувся до органу поліції із зверненням про доставку позивача до центру для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, за неявку за отриманою, відповідно до приписів чинного законодавства Повісткою, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, тому просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

В судове засідання представник позивача Кишки О.І. Костюкович О.Д. не з`явився подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримують і просять його задовольнити.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі т.в.о. начальника полковник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у Відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити позивачу у задоволені позову.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.

З фабули Протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2025 року, складеному за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з правової роботи лейтенантом юстиції Афратовим А.Л., вбачається, що 29.10.2024 року на ім`я ОСОБА_1 за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку, рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 92, відправлено Повістку про явку о 14 год. 10.11.2024 року. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулось рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою.

В протоколі ОСОБА_1 власноруч зазначив, що на момент виклику перебував за межами України, про що має відповідні докази.

Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 0022 від 09.01.2025 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., зокрема за те, що 29.10.2024 року на ім`я ОСОБА_1 за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку, рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 92, відправлено Повістку про явку о 14 год. 10.11.2024 року. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулось рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно приписів чинного законодавства, а саме: п.2 ч.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України № 560 від 16.05.2024 року, Додатку 11 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з абз.4 пункту 1 частини ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Судом встановлено, що в належним чином посвідчених двох ідентичних копіях Протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2025 року, складеному помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з правової роботи лейтенантом юстиції ОСОБА_3 за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , містяться розбіжності у порядковому номері Протоколу, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 36/41381 05 січня 2024 року.

Сам по собі Протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення і встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

Питання щодо правильності складання Протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, під час судового розгляду, встановлено, що позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчасно оновив облікові дані, має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за п.5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2025 року, що підтверджується Скріншотом із мобільного застосунку «Резерв +», що свідчить про те, що відповідач володіє вичерпними обліковими даними щодо особи військовозобов`язаного позивача.

Окрім того, згідно Витягу із бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» Державної прикордонної служб України Головного центру обробки спеціальної інформації № 19/К-1527/2112 від 20.01.2025 року, копій закордонного паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 перетинав державний кордон України у період з 01.07.2024 року по 10.01.2025 року.

Виходячи із наведеного, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено, що згідно Повістки ОСОБА_5 о 14 год. 10.11.2024 року апріорі не міг з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки перебував за межами України, про що власноруч зазначив 06.01.2025 року під час складання Протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, натомість, зазначене відповідач залишив поза увагою та Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 0022 від 09.01.2025 року притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Таким чином Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень, зокрема, критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії» від 30 травня 2013 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення Протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Суд зауважує, що норма ст.210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Так, у Протоколі про адміністративне правопорушення від 06.01.2025 року та в оскаржуваній Постанові № 0022 від 09.01.2025 року відсутнє посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, в тому числі і мета виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, не в повному обсязі викладено суть, тобто об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

При цьому, зі змісту оскаржуваної Постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 560 від 16.05.2024 року та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 0022 від 09.01.2025 року про накладання стягнення у виді штрафу на позивача, є протиправною і незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності вини в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст.210 КУпАП, положень ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, відповідачем не доведено наявності, передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАП .

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана позивачем Постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст.210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Окрім викладеного вище, необхідно врахувати, що адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП настає лише тоді, коли в діях особи наявна вина (умисна чи необережна), що виплаває із вимог ст.9 КУпАП, де зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, відповідач не довів, що позивач ОСОБА_1 свідомо допустив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тому в даному випадку не може йти мова про наявність умислу вчинити вказане правопорушення, оскільки останній не знав і не міг знати про свій обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки з 01.07.2024 року по 10.01.2025 року перебував за межами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позивач довів свої позовні вимоги, тому суд дійшов висновку про скасування Постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 0022 від 09.01.2025 року та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ч.2 ст.210, ч.3 ст.210-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст.2, 6-9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову № 0022 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 09.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді штрафу, в розмірі 17 000,00 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд до Сьомого апеляційного адміністративного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 03 березня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду: Семенюк В.В.