Справа № 160/7046/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 березня 2025 року Справа 160/7046/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

1. Визнати протиправними дії:

Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Одеса), ідентифікаційний код юридичної особи 43315529;

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427;

у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо:

-підготовки, розроблення, аналізу, погоджень і консультацій, розгляду, узгодження, прийняття, підписання, затвердження, реєстрації, оформлення, винесення, видання, надсилання постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 68039596 від 25.02.2025 року;

-незабезпечення ефективного, своєчасного і в повному обсязі повного виконати рішення суду по справі № 160/12736/21;

-невиконання (неналежного виконання) рішення суду по справі № 160/12736/21;

2.Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 68039596 від 25.02.2025 року.

3. Зобов`язати:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса), ідентифікаційний код юридичної особи 43315529;

-ефективно, своєчасно і в повному обсязі забезпечити повне виконати рішення суду на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , по справі № 160/12736/21, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, згідно довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 3/228 від 26.05.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оформленої та поданої по заяві ОСОБА_3 (представника в інтересах громадянина ОСОБА_1 ) від 14.08.2020 року № 4-991, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, загальної суми в наступних розмірах: - посадовий оклад - 5220 гривень 00 копійок; - оклад за військове(спеціальне) звання майор - 1340 гривень 00 копійок; - процентна надбавка за вислугу років 40% - 2624 гривні 00 копійок; - премія 37,2% - 1941 гривня 84 копійки; -надбавка за особливості проходження служби 25,4% - 2332 гривні 74 копійки; - усього - 13458 гривень 58 копійок;

4. При винесенні рішення суду судові витрати стягнути солідарно з:

-Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса), ідентифікаційний код юридичної особи 43315529;

-Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427;

на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

5. Зобов`язати:

-Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ідентифікаційний код юридичної особи 43315529;

-Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427;

подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом 3 (трьох) денного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №160/7046/25 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Статтею 160 КАС України викладено вимоги до оформлення позовної заяви та її обов`язкові реквізити.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п.9 ч.1 ст. 4 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

При цьому, предметом оскарження до адміністративного суду у розумінні ч.1 ст. 5 КАС України можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Позивачем у позовній заяві визначено двох відповідачів: 1.Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 2.Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Однак, зміст заявлених позовних вимог не конкретизовано щодо кожного з відповідачів, а містить загальний виклад вимог, звернений до них обох, що унеможливлює встановлення, які позовні вимоги стосуються відповідача-1, а які стосуються відповідача-2.

Водночас, згідно з п. 4 ч.5 ст.160 КАС України чітко встановлено, що в разі подання позову до декількох відповідачів, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Суд позбавлений можливості визначати зміст позовних вимог замість позивача на власний розсуд.

За наведених обставин, позивачу слід подати позовну заяву, в якій конкретизувати позовні вимоги щодо дій (рішення) відповідача-1, з якими (яким) не погоджується, або його бездіяльності, яку вважає протиправною; щодо дій (рішення) відповідача-2, з якими (яким) не погоджується, або його бездіяльності, яку вважає протиправною, а також подати копію цієї позовної заяви відповідно до кількості учасників справи згідно з ч.1 ст. 161 КАС України, або докази її надіслання іншим учасникам справи з урахуванням положень ч.9 ст. 44 КАС України.

Відповідно до приписів ч.2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Частиною 1 ст.55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У відповідності до висновку Конституційного Суду України (рішення від 08.04.1999 року за № 3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник; у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч.1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

При цьому, ч. 2 ст. 59 КАС України передбачено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

В той же час, ч.6 ст.59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Частиною 3 ст.244 Цивільного кодексу України визначено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ч.8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладається на нотаріусів.

Виходячи з положень пункту 3 Глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

Отже, у разі якщо повноваження представника визначені у довіреності, яка посвідчена нотаріально, належною копією такої довіреності може бути виключно нотаріально засвідчена копія такої довіреності.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.01.2018р. у справі №490/11396/16-а (провадження №К/9901/970/18) та від 15.01.2019р. у справі №6/14-НМ (№К/9901/67269/18), від 03.07.2019р. у справі №820/148/18 (провадження №К/9901/17803/19) та у постанові Верховного Суду від 30.07.2019р. у справі №810/5119/18 (провадження №К/9901/6328/19).

Судом встановлено, що позовна заява подана та підписана від імені позивача представником - Чернешем Д.С.

На підтвердження повноважень Чернеша Д.С. на підписання позовної заяви та представництво в суді до позовних матеріалів було надано скановану копію довіреності від 14.02.2024 ОСОБА_1 , виданої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. (зареєстрована в реєстрі за №362).

Сканована копія довіреності від 14.02.2024 не засвідчена, що унеможливлює встановлення відповідності цієї копії довіреності оригіналу.

Суд звертає увагу, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, ст.57 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 в справі № 9901/939/18, який враховується судом в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

За таких обставин, позивачу необхідно надати до суду копію нотаріально засвідченої довіреності від 14.02.2024, що підтверджує повноваження представника позивача, яка після огляду судом буде повернута за відповідним клопотанням.

Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Відповідно до приписів п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст. 4 цього Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З позовних матеріалів слідує, що позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання цього позову становить 968,96грн.

Однак, позивачем не надано до позову доказів сплати судового збору.

Поряд з цим, у позовній заяві зазначено про те, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю першої групи Б.

На підтвердження вказаних обставин до позовних матеріалів долучено довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №206147.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 встановлено, що пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію «дитина з інвалідністю» (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

За таких обставин, право особи на одержання пільг підтверджується не довідками відповідних органів, а посвідченням встановленого зразка.

З огляду на наведене, позивачеві слід надати засвідчену належним чином копію посвідчення на підтвердження того, що він дійсно має право на пільги щодо звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», або надати докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня.

Зважаючи на викладене, позовна заява подана без додержання вимог, встановлених Кодексу адміністративного судочинства України, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

-позовної заяви, в якій конкретизувати позовні вимоги щодо дій (рішення) відповідача-1, з якими (яким) не погоджується, або його бездіяльності, яку вважає протиправною; щодо дій (рішення) відповідача-2, з якими (яким) не погоджується, або його бездіяльності, яку вважає протиправною, а також її копію відповідно до кількості учасників справи згідно з ч.1 ст. 161 КАС України, або докази її надіслання іншим учасникам справи з урахуванням положень ч.9 ст. 44 КАС України;

-копію нотаріально засвідченої довіреності від 14.02.2024 на підтвердження повноважень представника позивача;

-засвідченої копії посвідчення встановленого зразка на підтвердження того, що позивач має право на пільги щодо звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», або оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви в розмірі 968,96грн., сплаченого за наступними банківськими реквізитами суду:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Чечел.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA 4004632

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачам, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Бухтіярова