Справа № 199/6997/24
Суддя: АВРАМЕНКО А. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6997/24
(2-а/199/45/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що повісткою №1221 від 26 липня 2024 року позивачу було запропоновано прибути 06 серпня 2024 року з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 з метою визначення призначення на особливий період. 16 серпня 2024 року відносно позивача командиром 3 відділення 2 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим сержантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №603. 21 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 винесено спірну постанову №603, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП за те, що останній 06 серпня 2024 року, будучи військовозобов`язаним, не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до відповідача, про причини неявки не повідомив. У протоколі позивач вказував, що 31 липня 2024 року з`явився по вістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У військовому квитку позивача міститься відмітка про те, що позивач 31 липня 2024 року пройшов медичний огляд, визнаний придатним до служби. За таких обставин, посилаючись на те, що згідно законодавства військовий облік військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання, а позивач перебуває на військовому обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому причини неявки позивача до відповідача є поважними, спірна постанова не містить інформації про обставини неявки позивача, останній звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2024 року позовну заяву прийнято о розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач отримав повістку, по який був зобов`язаний з`явитись до відповідача, чого не здійснив, поважних причин для неявки не мав, а спірну постанову відповідача було винесено із дотримання норм як матеріального, такі процесуального закону. Послався відповідач і на те, що позивач перебував у розшуку з 10 серпня 2024 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією військового квитка.

Посадовою особою відповідача було складено та вручено позивачу під розписку повістку №1221 із пропозицією прибути позивачу до відповідача 06 серпня 2024 року з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 з метою визначення призначення на особливий період. Дані обставини підтверджуються копією повістки та розписки.

У вказані у повітці дату та час позивач до відповідача не з`явився, про що було складено посадовою особою відповідача рапорт, а також складено звернення до територіального органу Національної поліції України щодо доставлення позивача до відповідача, як особу, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Викладене підтверджується копіями згаданих рапорту та звернення.

16 серпня 2024 року посадовою особою відповідача складено відносно позивача протокол №603 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, про те, що позивач, як військовозобов`язаний, 06 серпня 2024 року не з`явився за повісткою про виклик до відповідача та про причини неявки не повідомив. У протоколі позивачем власноручно зазначено, що він 31 липня 2024 року за повісткою з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто за місцем свого обліку як військовозобов`язаного. Копія протоколу наявна в матеріалах справи.

21 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 винесено оспорювану позивачем постанову №603 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Суть інкримінованого позивачу правопорушення полягала в тому, що позивач 06 серпня 2024 року не прибув за викликом до відповідача, про дату, час та місце прибуття повідомлення особисто повісткою №1221 від 26 липня 2024 року. Про наявність поважної причини не повідомив, із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач не звертався. Вказане діяння у постанові оцінено як порушення вимог ст.1 Закону України «Про борону України», ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При цьому в тексті постанови вказано про те, що позивач повідомляв відповідача, що за повісткою він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто за місцем свого обліку як військовозобов`язаного. Копія спірної постанови наявна в матеріалах справи.

В той же час, як вбачається зі змісту копії довідки ВЛК від 31 липня 2024 року, копії військового квитка позивача, останній дійсно 31 липня 2024 року, тобто в період після отримання ним повістки №1221 про виклик до відповідача, і до дати, на яку позивач викликався до відповідача, позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем свого обліку як військовозобов`язаного, де пройшов ВЛК, оновив свої дані, тобто фактично виконав свої обов`язки військовозобов`язаного, задля виконання яких він і викликався до відповідача.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КУпАП, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі Правила), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560).

Так, частиною 3 ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Схожа за змістом норма міститься у п.16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487.

Пунктом 1 Правил визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, окрім іншого, перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст.1 ч.10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ст.22 ч.ч.1, 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно пп.2 п.1 Правил військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Нормою ст.1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року, №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року, №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року , №№58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2023 року, №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року, №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року, №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року, №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року, №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року, №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні останній раз з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указами Президента України №342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17 травня 2022 року, №574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 12 серпня 2022 року, №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07 листопада 2022 року, №59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 лютого 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 01 травня 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27 липня 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27 липня 2023 року, №735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 листопада 2023 року, №50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 05 лютого 2024 року, №272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 травня 2024 року, №470/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23 липня 2024 року, №741/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 28 жовтня 2024 року продовжено строк проведення загальної мобілізації останній раз з 10 листопада 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.210-1 ч.3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.ст.235, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП, розглядаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП, в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України суб`єктами владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 210-1, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності в діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу саме даного адміністративного правопорушення, до яких належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Стосовно обставин спірних правовідносин сторін у даній адміністративній справі, то суть інкримінованого позивачу посадовою особою відповідача у спірній постанові адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а отже і однією з обов`язкових обставин, що підлягають доведенню, є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тобто не тільки нез`явлення позивача до відповідача за повісткою у визначений в такій повістці день та час, а й невиконання/порушення позивачем вимог означеного законодавства, задля досягнення мети якого позивач і викликався до відповідача. У повітці відповідача №1221 зазначено, що позивач викликався до відповідача з метою визначення призначення на особливий період. Разом з тим, позивач, як військовозобов`язаний, перебуває на обліку не у відповідача, а в ІНФОРМАЦІЯ_5 , куди позивач фактично і з`явився вже після отримання повістки відповідача та до постановлення спірної постанови і до настання дати і часу, вказаних у повістці відповідача. За наслідками такої явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого обліку (зареєстрованим/задекларованим місцем проживання позивача) позивач пройшов ВЛК, уточнив свої облікові дані, що є підставою для подальшого визначення вказаним ІНФОРМАЦІЯ_2 призначення позивача на особливий період. Таким чином позивач фактично виконав вимоги законодавства щодо свого військового обліку, внаслідок чого була досягнута мета (створені всі необхідні умови для досягнення), задля якої позивача викликав до себе відповідач, який до того ж не може вести облік позивача, як військовозобов`язаного. При цьому, позивач ще при складенні відносно нього посадовою особою відповідача протоколу про адміністративне правопорушення, що знайшло своє відображення і у складній на його підставі спірній постанові, повідомляв відповідача про свою вчасну явку за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за місцем свого проживання/обліку, та виконання своїх зобов`язань, як військовослужбовця, щодо належного перебування на військовому обліку. Однак такі відомості відповідачем залишені поза увагою.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діянні позивача всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що, в свою чергу зумовлює необхідність задоволення позову в частині скасування спірної постанови відповідача із подальшим закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною. Правова позиція суду щодо такого результату розгляду означених позовних вимог зумовлена тим, що наслідки розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а отже і можливі рішення суду та способи захисту, які підлягають застосуванню, чітко та вичерпно визначено нормою ст.286 ч.3 КАС України, яка є спеціальною нормою відносно ст.5 КАС України, а отже саме вона підлягає застосуванню. Такою нормою не передбачено можливості визнання судом протиправною оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, заперечення відповідач проти задоволення позовних вимог, викладені у відзиві, суд оцінює критично та не приймає їх до уваги, оскільки останні не спростовують наведених вище висновків суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, враховуючи результат розгляду справи та суб`єктний склад її учасників, керуючись положеннями ст.ст.132, 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 605,6 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 210-1, 235, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 268, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову №603 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 21 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 605,6 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко