Справа № 528/1597/24
Суддя: Вітківський М. О.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________
Справа № 528/1597/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13.03.2025 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

з участю:

представника позивача Чумарнний А.І.

представника відповідача Бодак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Чумарний А.І., звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить відновити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропущений з поважної причини строк звернення до суду. Визнати Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00001152 від 10.10.2024 року винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту автомобільного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн., за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП протиправною та скасувати її. Судові витрати стягнути з бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.12.2024 року в мобільний застосунок «ДІЯ» на телефон ОСОБА_1 надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 76778611 від 12.12.2024 року зі змісту якої вбачається, що за Постановою серії АВ № 00001152 виданою Державною службою безпеки на транспорті з нього, ОСОБА_1 стягнуто адміністративний штраф у подвійному розмірі в сумі - 17000 грн..

Вказує, що 23.12.2024 року представник позивача, адвокат Чумарний А.І. звернувся до Гребінківського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами ВП № 76778611 від 12.12.2024.

Зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, отримав копію Постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 10.10.2024 року Серії АА № 00001152.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідальною особою, допустив рух транспортного засобу 03.10.2024 року о 17 год. 38 хв. за адресою Н-07, км. 291+793, Сумська область, автомобіля VOLVO FN д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338% (3,335 тон.), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

За вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Згідно з частиною другою ст. 308 КУпАП в разі несплати штрафу строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000 грн.

Вважає винесену постанову незаконною та такою, що повинна бути скасована, оскільки вказана фактична маса автомобіля 43335 кг була зафіксована в автоматичному режимі за допомогою камери відеоспостереження без реального зважування транспортного засобу, що суперечить порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Крім того, з товарно-транспортної накладної від 03.10.2024 року № 18 (день завантаження та реального зважування автомобіля на вагах) вбачається, що автомобіль VOLVO FN 13 440 д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп KRONE НОМЕР_2 , було навантажено соєю врожаю 2024 року, зокрема, вага сої (нетто) - 26300 кг, тара, маса контейнеровоза - 16020 кг, маса завантаженого автомобіля (брутто) 42260 кг.

Тобто, перед початком руху автомобіля VOLVO FN 13 440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом KRONE НОМЕР_2 , спеціалізованим н/пр контейнеровозом-Е, відповідальна особа, ФОП ОСОБА_2 та водій ОСОБА_3 були переконаними та впевненими у тому, що загальна маса навантаженого автомобіля не перевищує 44 тони (дозволеної маси для контейнеровозів). А тому, в діях власника автомобіля ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , водія ОСОБА_3 відсутня суб`єктивна сторона складу вказаного вище правопорушення у формі умислу на свідоме перевантаження транспортного засобу та перевезення товару понад норми встановленої законодавством України.

Разом з позовом, звертається до суду з клопотанням про поновлення пропущеного з поважної причини строку на звернення до Гребінківського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом, у зв`язку з тим, що представник отримав копію даної постанови лише 24.12.2024 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Гребінківському відділі ДВС Лубенського району Полтавської області. Вважає, що саме з цього дня отримала можливість її оскаржити до суду упродовж 10-денного терміну.

Ухвалою судді 20.01.2025 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено її розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням і викликом сторін. Поновлено строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00001152 від 10.10.2024 року винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту автомобільного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. (а.с. 27-29).

04.02.2025 року від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Бодак М.В. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не визнає позов, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Вказує, що позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації, тому він мав право перевозити вантаж з дотриманням пункту 22.5 ПДР не більше 40 т, адже навантаження 42 (44) т допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезенні контейнерів. Використання конструкції, візуально схожої на контейнер, є намаганням штучно збільшити максимально дозволене навантаження транспортного засобу всупереч нормам законодавства України.

Крім того, вказує, що транспортний засіб позивача не відповідав вимогам підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких фактична маса транспортного засобу 42 т допустима для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Так, загальна довжина транспортного засобу Позивача на момент фіксації адміністративного правопорушення замість допустимих 13,716 м. становила 15,305 м., що прямо зафіксовано в оскаржуваній постанові серії АВ №00001152 від 10.10.2024 у розділі «Фактичні зафіксовані параметри ТЗ», а також відповідна інформація відображена в інформаційній картці габаритно-вагового контролю («length» 15305 см), сформованій автоматичним пунктом під час проїзду транспортного засобу. В свою чергу, один лише факт перевищення нормативного параметру загальної довжини транспортного засобу виключає можливість застосування до такого транспортного засобу збільшених нормативів загальної маси 42 т відповідно до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху як для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра (а.с. 48-93).

У судовому засіданні представник позивача адвокат Чумарний А.І. на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити у повному обсязі. Вказав, що з наявних в матеріалах справі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вказаний транспортний засіб є спеціалізованим напівпричіпом н/пр-контейнеровозом для перевезення контейнерів. Отже, вказаний транспортний засіб, відповідно до п. 22.5 ПДР України, є автомобілем (тягачем) з спеціалізованим напівпричепом (контейнеровоз), з дозволеною максимальною вагою перевезення 42 т.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 10.10.2024 року Серії АА № 00001152. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідальною особою, допустив рух транспортного засобу 03.10.2024 року о 17 год. 38 хв. за адресою Н-07, км. 291+793, Сумська область, автомобіля VOLVO FN д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338% (3,335 тон.), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Згідно з частиною другою ст. 308 КУпАП в разі несплати штрафу строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 5343 від 28.02.2023 року, вбачається, що транспортний засіб марки VOLVO FN, випуску 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем; а зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6347 від 16.03.2023 року, вбачається, що транспортний засіб марки KRONE, випуску 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричіпом н/пр-контейнеровозом для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) (а.с. 16).

У відповідності до ч.2ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно доЗакону України «Про дорожній рух`встановлюютьПравила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2ст. 19 Закону України «Про дорожній рух`встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування, до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно з п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Положення п. 22.5 ПДР передбачають різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також зазначені параметри є відмінними в залежності від кількості осей тягача та контейнеровоза.

Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Тобто, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 29.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Відповідно до п.п. 2, 16 Порядку № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з пунктами 12-15 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

З матеріалів справи встановлено, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 71, WAGA-WIM40. CRUA-06-VVE свідоцтво про повірку 04/4651, 1939 до 22.12.2024 (а.с.14).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Таким чином, процес фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, у спірній постанові зазначено, що Бондаренко Є.П., як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу VOLVO FN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначенихпунктом 22.5 ПДРУкраїни, а саме загальної маси транспортного засобу на 8,338% (3,335 тон.), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Суд зазначає, що виокремлення в п.22.5 Правил дорожнього руху законодавцем такого виду перевезень, як перевезення контейнеровозом, та встановлення іншого (вищого) вагового обмеження, може бути застосовано до спірних правовідносин та аналогічних ним лише у випадку здійснення перевезення вантажу контейнеровозом з використанням, зокрема, одного або декількох контейнерів та дотриманням допустимо-встановленої максимальної довжини транспортного засобу - 13,716 метра.

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року за №363 (далі - Правила № 363), дані визначення:

н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів;

вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи.

Згідно з п. п. 17.1 - 17.5 Правил № 363, універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.

Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Відповідно до п. 17.15 Правил № 363, після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача- VOLVO FN, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 16 зворот) та спеціалізованого напівпричіпу н/пр-контейнеровозу для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) марки KRONE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16 зворот).

Проте, саме по собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не може слугувати доказом перевезення контейнеровозом контейнеру та не поширює вагові обмеження, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, у 42 т для відповідного транспорту з урахуванням вантажу.

Матеріали справи не містять доказів перевезення контейнеровозом саме контейнеру.

Суд звертає увагу, що вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме максимальної довжини транспортного засобу та перевезення контейнеру.

Постановою від 10.10.2024 зафіксовано, що загальна довжина транспортного засобу на момент фіксації порушення становила 15,305 м (уже з урахуванням похибки пристрою), що перевищує гранично-допустиму довжину, встановлену для перевезення вантажу контейнеровозом (13,716 м).

Таким чином, вищевказане перевезення, в контексті спірних правовідносин, не можна кваліфікувати, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою понад 40 т.

Окрім того, згідно спірної постанови, зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу:

кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь;

відстань між вісями 1-2: 3698 мм, 2-3: 5704 мм, 3-4: 1312 мм; 4-5: 1328 мм;

навантаження на вісь 1 - 8100 кг, 2 - 12500 кг, 3 - 9550 кг, 4 - 9400 кг; 5 - 8600 кг;

загальна маса - 48150 кг.

Висота 3,856 м, ширина 2,525 м, довжина - 15.305 м (а.с. 14).

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою перевищення загальної маси транспортного засобу становить 8.338% (3.335 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, що свідчить про недотримання позивачем вимог п. 22.5 ПДР України.

При цьому, формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами закріплена в Додатку 1 до Інструкції №512, відповідно до якої: % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 % Х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (48150 - 40000 - (10% х 48150)/ 40000) x 100 = 8.338%.

Крім того, нормами ст. 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення - якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем не було надано жодних доказів, що підтвердили б існування вищезазначених підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за відповідне правопорушення.

Суд зауважує, що за відсутності у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу, саме лише надання позивачем довіреностей на передачу прав користування та розпорядження транспортними засобами не може бути підставою для звільнення власника транспортного засобу від юридичної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

У зв`язку з вищевказаним, суд погоджується з доводами відповідача, що саме позивач як власник транспортних засобів є відповідальною особою у розуміння ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Зазначене свідчить про те, що відповідач правомірно прийняв рішення відносно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10.10.2024 року серія АВ № 00001152.

Отже, враховуючи, що вищевказане перевезення, в контексті спірних правовідносин, не можна кваліфікувати, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою понад 40 т, оскільки вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме: максимальної довжини транспортного засобу та перевезення контейнеру, а з матеріалів справи вбачається, що загальна довжина транспортного засобу на момент фіксації порушення становила 15,305 м (уже з урахуванням похибки пристрою вимірювання), що перевищує гранично-допустиму довжину, встановлену для перевезення вантажу контейнеровозом (13,716 м), суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами відповідали критеріям, які наведені у ч. 2ст. 2 КАС України, оскільки останній приймаючи оскаржувану постанову діяв в межах норм законодавства та на підставі встановлених обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 121, 247, 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, рішенням Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Код , юридична адреса: 37400, м. Гребінка, Полтавська область, вул. Ярослава Мудрого, 16).

Суддя М. О. Вітківський