Справа № 440/15649/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. Справа № 440/15649/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРОЛІЯ», що приєдналося до апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 22.08.24 по справі № 440/15649/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України треті особи Державне підприємство «Національні інформаційні системи» , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «УКРОЛІЯ» , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРОЛІЯ»

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі контролюючий орган, Мін`юст), в якому просив суд :

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10.10.2023 № 3579/5.

В обґрунтування позову зазначено, що за приписами частини 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.03.2003 № 755-IV (далі Закон України № 755-IV) Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, зокрема, якщо: наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації; скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації не порушено.

Посилається на те, що під час розгляду скарги на дії реєстратора відповідачем не було взято до уваги відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому була наявна інформація про судове провадження Господарського суду Полтавської області № 917/866/23, предметом якого є та сама реєстраційна дія державного реєстратора.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що прийняття рішення про блокування доступу державного реєстратора до реєстру є виключним повноваженням Міністерства юстиції України. За результатами розгляду скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» колегією було встановлено, що державний реєстратор Бугай І.В. не мав права проводити державну реєстрацію створення юридичної особи сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «УКРОЛІЯ» та повинен був відмовити у такій реєстрації. Стосовно наявності судового провадження відповідач зазначив, що позивач, обізнаний з розглядом справи № 917/866/23, не повідомив про це Колегію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 закрито провадження в адміністративній справі № 440/15649/23 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України № 3579/5 від 10.10.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасовано пункти 3, 5 наказу Міністерства юстиції України від 10.10.2023 № 3579/5.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073.60 грн.

Рішення вмотивовано тим, що на день прийняття Міністерством юстиції України оскарженого у цій справі наказу від 10.10.2023 № 3579/5 в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа за позовом ТОВ «УКРОЛІЯ» до СТОВ «УКРОЛІЯ», третя особа державний реєстратор Виконавчого комітету Бугай І.В. про скасування державної реєстрації створення юридичної особи СТОВ «УКРОЛІЯ», проведеної на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. від 21.06.2022 № 000000078.

Наявність зазначеного судового провадження під час розгляду скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» Міністерством юстиції України враховано не було.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Міністерство юстиції мало обов`язок залишити без розгляду скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 13.03.2023 за № СК-914-23.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Також, ТОВ «УКРОЛІЯ», в порядку положень ст. 302 КАС України подано заяву про приєднання до апеляційної скарги Міністерства юстиції України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що випадок наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін не передбачений статтею 34 Закону України № 755-IV в редакції Закону України № 2255-ІХ ні підставою відмови у задоволенні скарги, ні підставою для залишення скарги без розгляду.

Отже, станом на час розгляду колегією Мін`юсту скарги були відсутні передбачені нормами закону підстави для залишення її без розгляду.

Посилаються на те, що в матеріалах щодо розгляду скарги наявні підтвердження інформування зацікавлених осіб про розгляд скарги. Жодна з вказаних осіб не повідомила колегію про наявність справи в суді. Зокрема, це стосується і державного реєстратора Бугая І.В., який був учасником справи № 917/866/23.

Зазначає, що саме собою порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Зважаючи на міркування розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти як вимоги не до самого акта, а до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, спричинюють настання дефектних наслідків.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2023 ТОВ «УКРОЛІЯ» подано скаргу на реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.06.2022 № 000000078 «Державна реєстрація створення юридичної особи», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В. щодо СТОВ «УКРОЛІЯ» (т. 1 а.с. 106-109), в якій останній просив :

1. Скасувати реєстраційну дію № 000000078 від 21.06.2022, проведену державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В.

2. Скасувати рішення № 000000078 від 21.06.2022 державного реєстратора - державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. про державну реєстрацію створення юридичної особи.

3. Виконати рішення про скасування реєстраційної дії та рішення № 000000078 від 21.06.2022 державного реєстратора - державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. про державну реєстрацію створення юридичної особи.

13.03.2023 скарга ТОВ «УКРОЛІЯ» зареєстрована Міністерством юстиції України за № СК 914-23.

10.04.2023 центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції прийнято висновок, яким рекомендовано відмовити в задоволенні скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 у зв`язку з тим, що реєстраційна дія, проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В. щодо СТОВ «УКРОЛІЯ», відповідає законодавству у сфері державної реєстрації (т. 1 а.с. 139-140).

10.07.2023 Міністерством юстиції України прийнято доручення № 262/1/48-23 з вимогою винести скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.03.2023 № СК 914-23) на повторний розгляд центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (т. 1 а.с. 142).

31.07.2023 центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції прийнято висновок, яким рекомендовано відмовити в задоволенні скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 у зв`язку з тим, що реєстраційна дія, проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В. щодо СТОВ «УКРОЛІЯ», відповідає законодавству у сфері державної реєстрації (т. 1 а.с. 149-151).

18.08.2023 Міністерством юстиції України прийнято доручення № 303/1/48-23 з вимогою винести скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.03.2023 № СК 914-23) на повторний розгляд центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (т. 1 а.с. 152).

18.09.2023 центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції прийнято висновок, за результатами повторного розгляду скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 (т. 1 а.с. 163-165), яким рекомендовано:

1. Скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 задовольнити.

2. Визнати вчиненою з порушенням Закону України 755-IV та анулювати реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.06.2022 № 000000078 «Державна реєстрація створення юридичної особи», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В. щодо СТОВ «УКРОЛІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44749446).

3. Тимчасово блокувати державному реєстратору Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаю І.В. доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань строком на 14 (чотирнадцять) днів.

10.10.2023 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 3579/5 «Про задоволення скарги» (т. 1 а.с. 162), яким відповідно до ч. 6, п. 1, 4 ч. 4 ст. 34 Закону України № 2255-ІХ та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1128, вирішено :

1. Скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 задовольнити.

2. Визнати вчиненою з порушенням Закону України 755-IV та анулювати реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.06.2022 № 000000078 «Державна реєстрація створення юридичної особи», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаєм І.В. щодо СТОВ «УКРОЛІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44749446).

3. Тимчасово блокувати державному реєстратору Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугаю І.В. доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань строком на 14 (чотирнадцять) днів.

4. Виконання пункту 2 покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на ДП «Національні інформаційні системи».

Підстава прийняття наказу : висновок центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.09.2023 за результатами розгляду скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2023 № СК 914-23.

Не погоджуючись з наказом Міністерства юстиції України від 10.10.2023 № 3579/5, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02.07.2014 № 228 (із змінами) (далі - Положення № 228), визначено, що Міністерство юстиції України (Мін`юст) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції. Відповідно до Положення Міністерство юстиції України не є суб`єктом державної реєстрації прав.

Пунктом 3 частини 2-2 Положення № 228 передбачено, що основним завданням Мін`юсту, зокрема, є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.03.2003 № 755-IV (далі Закон України № 755-IV).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 755-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно- правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно ст. 5 Закону України № 755-IV систему органів державної реєстрації становлять Міністерство юстиції України; інші суб`єкти державної реєстрації.

Частиною першою статті 34 Закону України № 755-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії;

скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;

повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами.

Під час розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України здійснюється також перевірка відповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, що оскаржувалися до відповідного територіального органу.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації (крім скарг на проведені державним реєстратором реєстраційні дії), які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

Відповідно ч. 6 ст. 34 Закону України № 755-IV за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про залишення скарги без розгляду по суті.

Відповідно ч. 7 ст. 34 Закону України № 755-IV у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:

скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України;

тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру.

Рішення про скасування реєстраційної дії, про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру за результатами розгляд з відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У разі якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації виявлено порушення законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів для повідомлення про це правоохоронних органів.

За приписами частини 6 статті 34 Закону України № 755-IV Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, зокрема, якщо:

3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень у травні 2023 ТОВ «УКРОЛІЯ» звернулось до Господарського суду Полтавської з позовом до СТОВ «УКРОЛІЯ», в якому просило :

1) заборонити СТОВ «УКРОЛІЯ» () використовувати назву «УКРОЛІЯ» у власному найменуванні;

2) зобов`язати СТОВ «УКРОЛІЯ» внести зміни до своїх установчих документів, згідно з якими змінити у найменуванні назву «УКРОЛІЯ» на іншу назву, відмінну від тієї, яка міститься в найменуванні ТОВ «УКРОЛІЯ», та подати державному реєстратору в порядку, встановленому законом, документи для проведення державної реєстрації вищевказаних змін до установчих документів;

3) заборонити СТОВ «УКРОЛІЯ» використовувати комерційне найменування «УКРОЛІЯ» у своїй діяльності;

4) скасувати державну реєстрацію створення юридичної особи - СТОВ «УКРОЛІЯ», проведену на підставі рішення державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. від 21.06.2022 № 000000078.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 відкрито провадження у справі № 917/866/23 за позовом ТОВ «УКРОЛІЯ» до СТОВ «УКРОЛІЯ», третя особа державний реєстратор Виконавчого комітету Бугай І.В.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.10.2023 у справі № 917/866/23 у задоволенні позовних вимог ТОВ «УКРОЛІЯ» відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 у справі № 917/866/23 апеляційну скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2023 скасовано частково - в частині відмови у позовній вимозі ТОВ «УКРОЛІЯ» про скасування державної реєстрації створення юридичної особи - СТОВ «УКРОЛІЯ», проведеної на підставі рішення державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. від 21.06.2022 № 000000078.

Закрито у межах справи № 917/866/23 провадження в частині відмови у позовній вимозі ТОВ «УКРОЛІЯ» про скасування державної реєстрації створення юридичної особи - СТОВ «УКРОЛІЯ», проведеної на підставі рішення державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. від 21.06.2022 № 000000078, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В іншій частині рішення залишено без змін з урахуванням висновків, викладених у мотивуальній частині цієї постанови.

Постановою Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 917/866/23 задоволено частково касаційну скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ».

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 та рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2023 у справі № 917/866/23 скасовано.

Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції колегія суддів Верховного суду зазначила, що вважає помилковим висновок про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмета спору. Предмет спору у спірних правовідносинах - це комерційне найменування, а вимога про скасування державної реєстрації, на думку позивача, є способом захисту його порушеного права.

Отже, під час розгляду центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» від 10.03.2023 (повторний розгляд відповідно до доручення Міністерства юстиції України від 18.08.2023 № 303/1/48-23), а також на день прийняття Міністерством юстиції України оскарженого у цій справі наказу від 10.10.2023 № 3579/5 в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа за позовом ТОВ УКРОЛІЯ» до СТОВ УКРОЛІЯ», третя особа державний реєстратор Виконавчого комітету Бугай І.В. про скасування державної реєстрації створення юридичної особи СТОВ «УКРОЛІЯ», проведеної на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая І.В. від 21.06.2022 № 000000078 .

Наявність зазначеного судового провадження під час розгляду скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» Міністерством юстиції України враховано не було.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання можливості скасування рішення суб`єкта владних повноважень з мотивів порушення процедури його прийняття Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 826/10888/18 сформував наступні висновки:

«…саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Разом з тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення».

Колегія суддів зазначає, що скасування акта має бути виправданим лише тоді, коли процедурне порушення суттєво вплинуло на зміст акта або порушило основоположні права сторін. Таке скасування не може легалізувати сутнісні порушення, якщо рішення суб`єкта владних повноважень: відповідає визначеним законом завдання (функціям) такого суб`єкта, має легітимну ціль та законодавство не містить імперативних заборон або наслідків недотримання таких процедур (пункт 48 постанови Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 400/4409/21).

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення (пункти 54, 55 постанови Верховного Суду від 16.12.2021у справі № 640/11468/20).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 400/1510/19, від 05.07.2022 у справі № 522/3740/20, від 27.09.2022 у справі № 320/1510/20, від 03.10.2022 у справі № 400/1510/19, від 01.11.2022 у справі № 640/6452/19, від 18.01.2023 у справі № 500/26/22 та від 09.12.2024 у справі № 260/10888/23.

Проте, колегія суддів приходить до висновку, що не врахування під час розгляду справи ТОВ «УКРОЛІЯ» відкритого за заявою скаржника судового провадження (справа № 917/866/23) є суттєвим порушенням процедури розгляду зазначеної скарги.

Враховуючи вищенаведене, положення частини 6 статті 34 Закону України № 755-IV, наявність під час повторного розгляду (18.09.2023) скарги ТОВ «УКРОЛІЯ», відкритого за заявою скаржника судового провадження (справа № 917/866/23), предметом якого є оскарження рішення у сфері державної реєстрації, колегія суддів приходить до висновку, що Міністерство юстиції мало обов`язок залишити скаргу ТОВ «УКРОЛІЯ» без розгляду.

Посилання відповідача на те, що позивач не повідомив про наявність судового провадження під час розгляду скарги колегія суддів відхиляється, оскільки відомості Єдиного державного реєстру судових рішень є загальнодоступними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що встановлені судом порушення розгляду скарги, що стали підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України, не означає, що суд погоджується/не погоджується із правомірністю дій державного реєстратора під час здійснення спірних реєстраційних дій. Необхідність у такій перевірці може виникнути, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що Комісією дотримано процедуру розгляду скарги, однак позивач не погоджується із виявленими порушеннями по суті.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 910/21222/20.

Колегія суддів зазначає, що cкасування наказу Міністерства юстиції України внаслідок порушення процедури здійснення розгляду скарг у сфері державної реєстрації може бути підставою для повторного розгляду за встановленою процедурою з дотриманням всіх приписів та вимог Закону України № 755-IV та прийняття за результатами розгляду обґрунтованого та законного рішення.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 826/3539/17 та від 06.12.2022 у справі № 380/5709/20, 28.11.2024 у справі № 520/13239/2020.

Щодо посилань скаржників в апеляційній скарзі на те, що відповідно до пункту 5 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін, що не передбачено статтею 34 Закону України № 755-IV у редакції Закону України № 2255-ІХ ні підставою відмови у задоволенні скарги, ні підставою для залишення скарги без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Положення Порядку № 1128, зокрема пункт 5 Порядку, не були приведені у відповідність до Закону України № 755-IV у редакції Закону України № 2255-ІХ, зокрема до частини шостої статті 34 цього закону, що свідчить про наявність суперечності між пунктом 5 Порядку № 1128 та частиною 6 статті 34 Закону України № 755-IV в частині підстав для залишення скарги без розгляду та підстав для відмови у задоволенні скарги, про що правильно зазначило Міністерство юстиції України у касаційній скарзі.

Як вбачається, з матеріалів справи станом на час повторного розгляду центральною колегією Мін`юсту скарги ТОВ УКРОЛІЯ» (18.09.2023), а також станом на дату видачі Мін`юстом спірного наказу (10.10.2023) діяв Закон України № 755-IV саме в редакції Закону України № 2255-ІХ.

Юридична сила закону як основного джерела права, а також його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, яким у відповідності до пункту 3 частини першої статті 85 Конституції України є Верховна Рада України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, а відтак це означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Відповідно до частин другої, сьомої статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначеної статті КАС України сформована, зокрема, у постановах від 15.08.2019 у справі № 817/996/16 та від 19.01.2023 у справі № 640/10685/21.

Колегія суддів зазначає, що вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у разі суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 804/330/17, від 27.11.2024 у справі № 120/17056/23 і відступу від такого правозастосування не здійснювалось.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що норми Закону України № 755-IV, зокрема у редакції Закону України № 2255-ІХ, мають вищу юридичну силу ніж відповідні норми, закріплені у Порядку № 1128.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 9 Порядку № 1128 у редакції чинній станом на дату прийняття оскаржуваного наказу - під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію).

Тобто, відповідач, під час повторного розгляду (18.09.2023) скарги ТОВ «УКРОЛІЯ» не перевірив наявність чи відсутність відкритого за заявою скаржника судового провадження предметом якого є оскарження рішення у сфері державної реєстрації. Дану інформацію у скаржника не витребував.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що наказ Міністерства юстиції України від 10.10.2023 № 3579/5 є протиправним та підлягає скасуванню в частині пунктів 3, 5.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРОЛІЯ» залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року по справі № 440/15649/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова