Справа № 320/5060/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5060/23
УХВАЛА

11 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач, НКЦПФР), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № 196 від 22.02.2023 про невідповідність займаній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки відповідач безпідставно, не маючи на те відповідних повноважень прийняв рішення, яким зобов`язав ТОВ «НВП «Магістр» звільнити позивача з роботи, порушуючи законодавство про працю (статті 26, 40, 41 КЗпП України), Про товариства з обмеженою відповідальністю (статті 6, 19 Господарського кодексу України), Конституцію України (статті 19, 43), Про ринки капіталу та всупереч його волі і бажанню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року даний позов - задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог Порядку та всупереч імперативного положення пункту 3 розділу ІV Порядку.

Водночас судом вказано, що згідно з пунктом 1, 2 розділу ІV Порядку, управління постійно здійснює моніторинг відповідності осіб, які займають посади, зазначені у пункті 1 розділу І цього Порядку, вимогам законодавства для відповідної посади. Під час проведення моніторингу здійснюється оцінка ділової репутації фізичних осіб у порядку встановленому цим Порядком. Натомість доказів здійснення оцінки ділової репутації позивача відповідачем суду не подано.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року залишено без змін.

16 вересня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №320/5060/23 та закрити провадження в даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 239 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції порушено його права та законні інтереси, оскільки судом покладено в обґрунтування ряд доказів, які стосуються його прав та інтересів.

18 лютого 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №320/5060/23 у повному обсязі. Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №320/5060/23 та закрити провадження в даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні у ній правовідносини виникли з приводу визнання протиправним та скасувати рішення № 196 від 22.02.2023 про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді.

Отже, коло правовідносин, які були спірними у справі №320/5060/23, охоплюються оскарженням індивідуального акта Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, який поширював свою дію виключно на ОСОБА_2 .

Будь-яких обов`язків оскаржуваним судовим рішенням на ОСОБА_1 не покладалося. Питання про його права, свободи чи інтереси судом у межах справи №320/5060/23 не вирішувалися.

Відтак, з огляду на необгрунтованість в апеляційній скарзі доводів щодо вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, а також не встановлення судом апеляційної інстанції таких обставин, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

На переконання суду апеляційної інстанції, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У спірному випадку, як було зазначено вище, рішення суду стосується вичерпного кола суб`єктів - ОСОБА_2 та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Викладене, на думку суду апеляційної інстанції, додатково не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 305, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев