Справа № 520/20474/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 р. Справа № 520/20474/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 12.09.24 по справі № 520/20474/24

за позовом ОСОБА_1

до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (далі Височанська селищна рада, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Височанської селищної ради щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 367056 (триста шістдесят сім тисяч п`ятдесят шість) гривень 08 копійок;

- стягнути з Височанської селищної ради (місцезнаходження: 62459 Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Бульварна,12 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 лютого 2023 року по 31 серпня 2023 року в сумі 367056 (триста шістдесят сім тисяч п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

У позовній заяві повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 20000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/20474/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Бульварна, буд. 12, смт. Високий, Харківська обл., Харківський р-н, 62459) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

10.09.2024 представником позивача адвокатом Івахненком Максимом Андрійовичем (далі Івахненко М.А.) подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що у цій справі розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції визначено пунктом 5.2. договору про надання професійної правничої допомоги у фіксованому розмірі (20000,00 грн), який не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

На підтвердження понесених витрат надав копію договору про надання професійної правничої допомоги від 14.06.2024, копію ордеру АІ № 1623205 від 18.07.2024, копію рахунку від 10.09.2024 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 520/20474/24 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Бульварна, буд. 12,смт Високий, Харківська обл., Харківський р-н,62459) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 520/20474/24 скасувати та прийняти постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради (62459 Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Бульварна,12 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн (двадцять тисяч 00 коп).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21, зазначив, що додаткове рішення це акт правосуддя, який усуває недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти, а отже є невід`ємною частиною рішення у справі. Оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року, яким відмовлено позивачу по суті позовних вимог є протиправним та незаконним, наразі оскаржується позивачем, та є таким що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по суті спору, вважав наявними підстави для задоволення заяви та стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

В іншій частині зміст апеляційної скарги дублює зміст заяви про ухвалення додаткового рішення.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, відповідач стверджував про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять належних доказів здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача подав до Другого апеляційного адміністративного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на приписи частини 7 статті 134 КАС України, зазначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, водночас, відповідачем не було заявлено мотивоване клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та не обґрунтовано законність прийняття спірної ухвали суду першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для зменшення заявленого розміру судових витрат.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року по справі № 520/20474/24 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

10.09.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції, керуючись приписами статей 134, 139 КАС України виходив з відсутності підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Так, у позовній заяві позивачем повідомлялось, що за умовами пункту 5.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 14.06.2024 позивач сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі 20000,00 грн.

Як зазначалось вище, рішення у справі № 520/20474/24, яким позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, було прийнято 09.09.2024, а з відповідною заявою про відшкодування витрат на правову допомогу представник позивача звернувся до суду першої інстанції 10.09.2024, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення, що відповідає вимогам вищенаведеної норми процесуального права.

При цьому, слід зазначити, що за наслідками апеляційного перегляду вказаного рішення постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі № 520/20474/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 по справі № 520/20474/24 - скасовано.

Прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2023 по 01.09.2023.

Стягнуто з Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2023 по 01.09.2023 у розмірі 367056,08 (триста шістдесят сім тисяч п`ятдесят шість) грн 08 коп.

Відповідно до частин 3, 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом частин 3, 4 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями статті 19 цього Закону передбачено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту частин 4, 5 та 6 статті 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження понесених витрат в суді першої інстанцій позивачем до матеріалів справи додано: копію ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1623205, копію Договору № 5/06/24 від 14.06.2024 про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5535, детальний опис виконаних робіт адвокатом для надання правничої допомоги від 10.09.2024 та рахунок для сплати правничої допомоги адвоката від 10.09.2024.

Дослідивши вищезазначені документи судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокат Івахненко М.А. (далі адвокат) та гр-н ОСОБА_1 (далі клієнт) уклали договір про надання правничої допомоги, предметом якого, є надання клієнту за винагороду (гонорар) юридичних послуг зі складання необхідних процесуальних документів, представництва і захисту прав і законних інтересів клієнта в системі загальних судів України, у справі щодо оскарження протиправної бездіяльності Височанської селищної ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2023 по 31.08.2024.

За змістом пункту 5.1. цього Договору визначення розміру оплати праці (гонорару) адвоката проводиться за попередньою домовленістю з громадянином ОСОБА_1 у фіксованому розмірі, який дорівнює 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп без ПДВ, що підлягатиме стягненню за рішенням суду на користь Клієнта з відповідача за рахунок його асигнувань.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата правової допомоги адвоката в обумовленому розмірі, здійснюється клієнтом на підставі виставлених адвокатом рахунків у визначені в таких рахунках строки. Складання актів прийому передачі правової допомоги (виконаних робіт) сторонами не здійснюється.

Зі змісту детального опису виконаних робіт адвокатом для надання правничої допомоги від 10.09.2024 колегією суддів встановлено, що адвокатом надано наступні послуги:

- вивчення питання клієнта, формування позиції та консультування 1 робоча година;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та аналіз актуальної практики Верховного Суду щодо застосування норм права 2 години;

- підготовка, складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду 5 годин;

- підготовка, складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду 2 години;

- ознайомлення з відзивом відповідача по справі № 520/20474/24, підготовка та складання відповіді на відзив відповідача 1 година;

- підготовка, складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення до Харківського окружного адміністративного суду 1 година.

Загальна вартість складає 20000,00 грн, загальний час роботи адвоката 12 годин.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем, які він вважав достатніми для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Колегія суддів зазначає, що на виконання вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Так, відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, вказував на їх недоведеність, у зв`язку з чим просив суд апеляційної інстанції залишити без задоволення заяву, подану адвокатом Івахненком М.А. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 520/20474/24 про стягнення з Височанської селищної ради витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.01.2023 у справі № 345/136/18, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, розумність гонорару та витрачений адвокатом час, Суд, за відсутності клопотання іншої сторони, самостійно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу внаслідок їх непропорційності.

Також, Судом наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складено позовну заяву, відповідь на відзив відповідача та заяву про ухвалення додаткового рішення.

Так, представником позивача виокремлено послуги з вивчення питання клієнта, формування позиції та консультування тривалістю 1 година, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, аналіз актуальної практики Верховного Суду щодо застосування норм права тривалістю 2 години, підготовки, складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду тривалістю 5 годин та повторно з підготовки, складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду тривалістю 2 години, загальною тривалістю 10 годин.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що послуги з вивчення питання клієнта, формування позиції та консультування, а також аналізу актуальної практики Верховного Суду щодо застосування норм права, які наведені в детальному описі виконаних робіт, не підлягають окремому відшкодуванню, оскільки надання правової допомоги в цій частині є складовою процесу розроблення та складання позовної заяви, а не самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги.

При цьому, колегією суддів взято до уваги, що представником позивача двічі зазначено послугу зі складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду, однак по різному визначено витрачений на її надання час (5 годин і 2 години), у зв`язку з чим, враховуючи, що складення позовної заяви не вимагало великого обсягу аналітичної й технічної роботи та витраченого часу, оскільки остання практично складається із викладення фактичних обставин справи, цитування нормативно-правових актів та практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, не містить власних висновків адвоката, є незначною за обсягом (5 сторінок), розмір правової допомоги в цій частині є завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних робіт, отже, підлягає зменшенню.

Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021 "Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно неробхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару" встановлено, що розмір адвокатського гонорару за годину становить 25 відсотків мінімальної заробітної плати, тобто 2000,00 грн станом на момент звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, враховуючи прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позовних вимог, а також досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є 8000,00 грн, що дорівнює 4 годинам роботи адвоката.

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі № 500/1410/21, відповідно до якого однією з особливостей нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу за Кодексом адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.

Крім того, відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц.

З огляду на викладене, посилання відповідача на відсутність документального підтвердження понесених судових витрат, колегія суддів вважає помилковими, оскільки детальний опис виконаних робіт було надано позивачем, а відсутність доказів оплати отриманих юридичних послуг жодним чином не впливає на вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі 520/20474/24 слід скасувати, з прийняттям постанови про часткове задоволення заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 520/20474/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, 12 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова