Справа № 308/8145/24
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8145/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Мішко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що постановою поліцейського 1 взводу ТОР роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області ЕНА №2047970 від 01.05.2024 року його, ОСОБА_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що 01 травня 2024 року о 21 годині 14 хвилин, він керуючи електроскутером в м. Ужгороді по вул. Яроцька, 1, не мав відповідної категорії А1, а саме на керування вказаним транспортним засобом чим самим порушив п. 2.1.а ГІДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування.
Не погоджуючись із винесеною постановою зазначає, що його електроскутер має потужність 1,2 kw з максимальною швидкістю 45 km/h. При цьому, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Разом з тим, при складанні працівником поліції постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він повідомляв поліцейському, що належний йому електроскутер має потужністю 1,2 кВт, та являється таким, який відноситься до електроскутерів потужністю до 3 кВт, за своїми характеристиками прирівнюється до електро велосипеду та не потребує наявності посвідчення водія та реєстрації у сервісному центрі МВС.
При цьому, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша, ніж 3 кВт. В іншому випадку транспортний засіб не буде вважатися механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. З порівняння понять транспортний засіб, механічний транспортний засіб та мопед вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом 50 куб см. або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеда лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт. Тому наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачена виключно для механічних транспортних засобів. Механічними вважаються електроскутери потужністю від 3 кВт, а також всі транспортні засоби з двигуном внутрішнього згорання. Якщо скутер має потужність менше, ніж З кВт, він не належить до категорії механічний і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційного документа.
З урахуванням наведеного позивач просить суд скасувати постанову поліцейського 1 взводу ТОР роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області серії ЕНА №2047970 від 01.05.2024 року, якою його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гри. за ч. 2 ст.126 КУпАП; Стягнути з Відповідача, а саме з Управління патрульної поліції в Закарпатській області на користь позивача суму сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із позовною заявою відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що інспектором патрульної поліції при винесенні рішення (оскаржуваної постанови) було дотримано всіх вимог Закону України «Про Національну поліцію». Іспектором було встановлено, що позивач керував транспортним засобом без відповідної категорії А1. Водієві були роз`яснені його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були взяті до уваги усі його усні пояснення.
Відповідач вважає, що позивач не надав жодних доказів на обґрунтування своїх доводів викладених у позовній заяві.
Також відповідач у відзиві зазначає, що у відповідності до норм Закону України «Про дорожній рух», Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимог Правил дорожнього руху України транспортний засіб, яким керував позивач, хоч і не є механічним транспортним засобом, оскільки обладнаний електродвигуном потужністю 3 кВт, тобто потужністю до 4 кВт, однак є двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до категорії «мопед» і він повинен був мати право керування таким транспортним засобом категорії А1.
З урахуванням наведеного відповідач у відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак у матеріалах справи міститься його заява, в якій просить судове засідання провести без його участі.
Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поліцейським 1 взводу ТОР рота УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Микла Р.Р. була винесена постанова ЕНА № 2047970 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 3400,00 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно ч. 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72,77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
З урахуванням принципу диспозитивної, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом у постанові №162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.
Згідно ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліцію» систему поліції складають: - центральний орган управління поліцією; - територіальні органи поліції. Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 ЗУ «Про національну поліцію» територіальні органи поліції як юридичні особи публічного права … Територіальні органи поліції утворює Кабінет Міністрів України…
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Відповідно до п. 3 розд. І, п. 9 розд. V «Положення про Департамент патрульної поліції» затвердженого Наказом НП України №73 від 06.11.2015 року (розміщеного на сайті - patrol.police.gov.ua) Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахуни, печатку.
Відповідно до структури Департаменту патрульної поліції (розміщеного на сайті - patrol.police.gov.ua) до структури входить територіальний підрозділ Управління патрульної поліції в Закарпатській області.
Оскаржувана постанова винесена поліцейським 1 взводу ТОР рота УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Микла Ростиславом Романовичем, який є працівником органу Національної поліції, а саме Департаменту патрульної поліції, як міжрегіонального територіального органу.
Відповідачем у справі зазначено Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.
Управління патрульної поліції в Закарпатській області не є суб`єктом владних повноважень (юридичною особою публічного права, працівником якої винесено оскаржувану постанову)
В даному випадку належним відповідачем у справі має бути Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ, тобто позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.
Саме на таке застосування даних норм права вказує Верховний Суд у своїх Постановах у справах № 330/3416/17, № 336/4525/17.
Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
З клопотаннями чи заявою про заміну відповідача належним відповідачем (залучення співвідповідача), яким є саме Департамент патрульної поліції, позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.
Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити належного відповідача - Департамент патрульної поліції.
Суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Варто вказати на те, що інші доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.
З огляду на те, що суд, з урахуванням принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, не може без згоди або клопотання позивача самостійно замінити одного відповідача на іншого або залучити співвідповідача, тому заявлені позовні вимоги до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції підлягають залишенню без задоволення, оскільки їх пред`явлено до неналежного відповідача, тобто не до тієї особи, яка мають відповідати за ними (в даному випадку належним відповідачем у справі має бути Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ).
Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача, відтак у позові відмовляє.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 268-272, 286, 293, 295 КАС України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул