Справа № 380/21396/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 рокусправа № 380/21396/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.08.2024 в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорту позивача ОСОБА_1 про звільнення з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та звільнити позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 21.10.2024 відкрите спрощене провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22 лютого 2023 року отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 . Позивач користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 21 серпня 2024 року у зв`язку із здійсненням постійного догляду за батьком - інвалідом 2 групи. В розпорядженні позивача наявний лист відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1786 від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації терміном на 6 місяців до 21 серпня 2024 року.

В серпні 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подати документи для продовження відстрочки, оскільки підстави для такої продовжують існувати. Однак, 16 серпня 2024 року позивач був затриманий в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , скерований на військово - лікарську комісію, яка була проведена формально і 17 серпня 2024 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до п.1.1 Наказу відповідача №199 від 17 серпня 2024 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», вирішено призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_1 (додаток №3). Згідно Додатку №3 згаданого наказу, в список команди військової частини НОМЕР_1 включено позивача ОСОБА_1 .

В серпні 2024 року позивач звернувся із письмовим рапортом до командування відповідача - військової частини НОМЕР_1 про звільнення його з військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». До рапорту від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 долучені копії таких документів: довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №1786 від 26 лютого 2024 року; свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; довідки Бісковицької сільської ради №325 від 13 серпня 2024 року; довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ №610659; висновку ЛКК №39 від 31 січня 2024 року; рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12 червня 2024 року; акту обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 №421 від 7 травня 2024 року; заяви ОСОБА_2 від 22 серпня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кульчицьким А.І., реєстровий номер 665.

У вересні 2024 року позивач отримав лист, поданий через командира інженерно - саперної роти військової частини НОМЕР_1 за №3311 від 18 вересня 2024 року, з якого слідує, що для прийняття рішення по суті рапорту ОСОБА_1 подано не повний пакет документів, а саме, не долучено документів, які слугували підставою для видачі висновку ЛКК №39 про потребу ОСОБА_2 в сторонньому догляді.

Стверджує, що позивачем ОСОБА_1 подано відповідачу повний пакет документів, на підставі яких слід зробити висновок, що його батько, ОСОБА_2 як інвалід 2 групи потребує постійного стороннього догляду (висновок ЛКК №39 від 31 січня 2024 року, який подавався з рапортом від 18 вересня 2024 року та додатково витребуваний та поданий висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 , як особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі.) Жодних інших документів, які б підтверджували вищевказані факти, чинне законодавство не передбачає, у вищевказаному листі командування №3311 від 18 вересня 2024 року, не вимагалося. Станом на момент скерування позову до суду, відповідач рапорт позивача про звільнення по суті не розглянув, жодних інших відповідей, крім вищевказаної на адресу позивача, чи представника не надходило.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 1 ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволенні позову, мотивуючи тим, що Позивач, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . У лютому 2024 року позивачу оформлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.10 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, яка діяла станом на лютий 2024 року), як військовозобов`язаному, який зайнятий постійним доглядом за хворим батьком, який за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду. Вказана відстрочка була дійсна до 21.08.2024.

16.08.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подання документів для продовження відстрочки. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було роз`яснено позивачу, що 16.05.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.05,2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», яка, серед іншого, визначає: процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення. При цьому, роз`яснено, що Додатком 5 до Порядку №560 визначено Перелік документів, які подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Однак позивач таких документів не мав, вважаючи, що у його випадку достатньо самої заяви про продовження відстрочки.

Згідно рапорта Старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 , капітана ОСОБА_3 встановлено, що у батька позивача, ОСОБА_1 , за яким, він здійснює постійний догляд є інші особи, які зобов`язані відповідно до закону його утримувати, а саме дочка ОСОБА_4 .

17.08.2024 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено медичний огляд позивача, за результатами якого його визнано придатним до військової служби. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.08.2024 №261, на виконання вимог Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року, мобілізаційної Директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №М-2/т від 23.02.2022, відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», наказано призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних до Військової частини НОМЕР_1 (згідно додатку №3). Згідно додатку №3 до цього наказу, серед списку військовозобов`язаних є і позивач ОСОБА_1 .

Стверджує, що законодавцем як підстава для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, мають бути підтверджені відповідними документами, зазначеними у переліку згідно з додатком 5 до Порядку №560. Втім, у володінні позивача таких документів не було, що й не заперечується ним самим.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 ВЧ НОМЕР_1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 двічі звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортами про звільнення з військової служби. ОСОБА_1 вперше подав рапорт щодо звільнення з військової служби, який був датований 18.08.2024. Вказаний рапорт був зареєстрований в журналі обліку вхідної документації військової частини НОМЕР_1 09.09.2024 за №3624, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті. Цей рапорт був розглянутий. За результатами розгляду рапорта ОСОБА_1 відмовлено у його задоволенні, про що ОСОБА_1 надана відповідь від 18.09.2024 №3311, у якій роз`яснено причини відмови. Вдруге ОСОБА_1 подав рапорт щодо звільнення з військової служби, який датований 18.08.2024. Вказаний рапорт зареєстрований в журналі обліку вхідної документації військової частини НОМЕР_1 19.09.2024 за №3792, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті. Обидва рапорти мали ідентичний зміст також і до першого, і до другого рапорту були додані ті ж додатки. Тобто 19.09.2024 ОСОБА_1 подав рапорт щодо питань, з приводу яких рішення по суті уже були прийняті раніше при розгляді ідентичного рапорту.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 4 розділу II Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за №94/29962, не розглядаються повторні звернення одним і тим самим органом від одного й того самого громадянина з одного й того самого питання, якщо перше вирішене по суті. Тому, розгляд рапорту ОСОБА_1 від 18.08.2024, зареєстрованого у військовій частині 19.09.2024 за №3792, було припинено, про що ОСОБА_1 було надано відповідь від 24.09.2024 №3540.

Стверджує, що належним доказом потреби ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді є складений лікарсько-консультативною комісією висновок порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о), у якому буде зазначено, що він потребує постійного догляду. При цьому, законодавець не визначив потребу постійного догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи II групи, як підставу для звільнення з військової служби, а пов`язав її з наявністю у військовослужбовця необхідності, тобто встановленого обов`язку, здійснювати такий догляд та відсутністю інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або потребою у постійному догляді інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Вищеописані обставини, наявність яких визначена законодавцем як підстава для звільнення з військової служби, мають бути підтверджена відповідними документами.

Документи, подані ОСОБА_1 разом із рапортом про звільнення з військової служби не дають підстав встановити наявність або відсутність у ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, на яких відповідно до законодавства покладено обов`язок здійснювати постійний догляд за ним, та здійснення чи нездійснення (якщо нездійснення то причин нездійснення) такими членами сім`ї постійного догляду. Такими документами можуть бути (але не виключно) один із документів, що підтверджує інвалідність таких осіб, їх потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, тощо. Нотаріально завірена заява ОСОБА_2 від 22.08.2024 про те, що його син ОСОБА_1 є єдиною особою, яка може здійснювати за ним догляд, і інших таких осіб не існує, не може братись до уваги, оскільки заява зроблена зацікавленою особою: при цьому нотаріус лише засвідчив справжність підпису заявника, а не достовірність зазначеної у заяві інформації.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав суду відповідь на відзив в/ч НОМЕР_1 , у якій зазначив: «… відповідач ніяким чином не обґрунтовує заперечення проти позову в тій частині, що позивач був призваний на військову службу під час дії відстрочки від такого призову і що підстава, яка слугувала для відстрочки, продовжувала діяти на момент призову і діє протягом всього часу перебування на військовій службі позивача. … ОСОБА_1 дійсно скерував один рапорт засобами поштового зв`язку, а один подав особисто «по - команді», звідси і різні дати надходження і реєстрації рапортів. Неналежний стан діловодства, відсутність зрозумілих алгоритмів дій військовослужбовців щодо подання рапортів, постійні відмови командирів приймати рапорти з надуманих підстав у військовій частині НОМЕР_1 призводять до того, що військовослужбовці повинні перестраховуватися і скеровувати декілька примірників рапортів різними способами з метою унеможливлення зловживань зі сторони командування відносно їх розгляду. … детально перевірку обставин відсутності інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд за батьком позивача проводив відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлюючи йому відстрочку від призову з даної підстави і неодноразово продовжуючи її. Чинним законодавством станом на момент підготування та скерування позивачем рапорту на звільнення не передбачалося подання жодних інших документів на підтвердження вказаних обставин крім тих, які були ним подані до рапорту. Вже в подальшому, було внесено зміни в наказ МО №495 від 23 липня 2024 року, зареєстрований в Мїнюсті 10 вересня 2024 року за №1361/42706, але і після вказаних змін при поданні рапорту на звільнення з військової служби з даної підстави вимагається акт обстеження сімейного стану військовослужбовця, в якому і зазначається про відсутність інших членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд. А такий акт подавався позивачем до рапорту і був долучений до матеріалів позовної заяви…».

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22 лютого 2023 року отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 .

Батько позивача, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААВ №610659, потребує постійного стороннього догляду, що стверджено висновком ЛКК №39 від 31 січня 2024 року.

ОСОБА_1 користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 21 серпня 2024 року у зв`язку із здійсненням постійного догляду за батьком - інвалідом 2 групи. В розпорядженні позивача наявний лист відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1786 від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації терміном на 6 місяців до 21 серпня 2024 року.

16.08.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подати документи для продовження відстрочки та у цей же день був затриманий в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , скерований на військово - лікарську комісію, та 17 серпня 2024 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.1.1 Наказу відповідача №199 від 17 серпня 2024 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», вирішено призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_1 (додаток №3). Згідно Додатку №3 згаданого наказу, в список команди військової частини НОМЕР_1 включено позивача ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вперше подав рапорт щодо звільнення з військової служби, який датований 18.08.2024. Вказаний рапорт зареєстрований в журналі обліку вхідної документації військової частини НОМЕР_1 09.09.2024 за №3624, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті.

До рапорту від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 долучалися такі копії документів:

- довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №1786 від 26 лютого 2024 року;

- свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- довідки Бісковицької сільської ради №325 від 13 серпня 2024 року;

- довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ №610659;

- висновку ЛКК №39 від 31 січня 2024 року;

- рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12 червня 2024 року;

- акту обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 №421 від 7 травня 2024 року;

- заяви ОСОБА_2 від 22 серпня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кульчицьким А.І., реєстровий номер 665.

У відповідь позивач отримав лист про відмову у задоволенні рапорта, поданий через командира інженерно - саперної роти військової частини НОМЕР_1 за №3311 від 18 вересня 2024 року № 3311, у якому зазначено: «…Отже, належним доказом потреби Вашого батька у постійному сторонньому догляді є складений лікарсько - консультативною комісією висновок порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о), у якому буде зазначено, що він потребує постійного догляду. … Документи, подані Вами разом із рапортом про звільнення з військової служби не дають підстав встановити наявність або відсутність у ОСОБА_5 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, на яких відповідно до законодавства покладено обов`язок здійснювати постійний догляд за ним, та здійснення чи не здійснення (якщо не здійснення, то причини не здійснення) такими членами сім`ї постійного догляду. Такими документами можуть бути (але не виключно) один із документів, що підтверджує інвалідність таких осіб, їх потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження волі чи позбавлення волі, тощо…».

ОСОБА_1 вдруге подав рапорт щодо звільнення з військової служби, який також датований 18.08.2024. Вказаний рапорт був зареєстрований в журналі обліку вхідної документації військової частини НОМЕР_1 19.09.2024 за №3792, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті.

До рапорту від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 долучалися такі копії документів:

- довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №1786 від 26 лютого 2024 року;

- свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- довідки Бісковицької сільської ради №325 від 13 серпня 2024 року;

- довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ №610659;

- висновку ЛКК №39 від 31 січня 2024 року;

- рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12 червня 2024 року;

- акту обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 №421 від 7 травня 2024 року;

- заяви ОСОБА_2 від 22 серпня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кульчицьким А.І., реєстровий номер 665.

Листом від 24.09.2024 № 3540 через командира інженерно - саперної роти військової частини НОМЕР_1 позивачу повідомлено: «… Ви вже зверталися з аналогічним рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами від 18.08.2024, який 09.09.2024 зареєстрований у стройовій частині військової частини НОМЕР_1 (вх. N3624), розглянуто по суті та за результатами розгляду якого було прийнято відповідне рішення, про що надано Вам відповідь. У поданому рапорті від 18.08.2024 року, який зареєстрований у стройовій частині 19.09.2024 (вх. N 3792) Ви не ставите на вирішення командира військової частини НОМЕР_1 інших питань та не описуєте інших фактів, ніж ті, які були викладені у Вашому рапорті від 18.08.2024, який 09.09.2024 зареєстрований у стройовій частині військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 .N3624). Повторні рапорти від одного і того самого військовослужбовця з одного й того самого питання, якщо перший вирішено по суті, розгляду не підлягають. А тому рішенням командування військової частини НОМЕР_3 розгляд Вашого рапорту від 18.08.2024 який зареєстрований у стройовій частині 19.09.2024 (вх. N 3792) припинено…».

Не погодившись із цим, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався Указами Президента України та, відповідно, Указом Президента України від 06.05.024 року № 271/2024 продовжений до часу розгляду справи.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543) громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем 1, що позивач мав відстрочку від призову за мобілізацією до 21.04.2024, оформлену відповідачем 1 на підставі абз. 10 ч. 1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що також підтверджується листом відповідача 1 від 26.02.2024 № 1786.

Із тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , виданого 22.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 слідує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , військове звання солдат, 22 лютого 2023 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 визнаний придатний до військової служби за гр. ІІ ст. 53 «а», 52 «г», 64 «в» розкладу хвороб (наказ МО України 2008 № 402). Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 зарахований у запас 12.06.2015.

Тобто станом на 16.08.2024 ОСОБА_1 мав статус військовозобов`язаного та мав відстрочку від призову від призову за мобілізацією до 21.08.2024.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 р. № 560 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин 16.08.2024) …. 6. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає: … перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

Судом встановлено, що відповідач 1 перевірив підстави надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 10 ч. 1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так абз. 10 ч. 1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у редакції станом на 26.02.2024 дату надання позивачу відстрочки) мав наступну редакцію: «…Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: … які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати...».

За результатами перевірки відповідач 1 встановив, що у батька позивача, ОСОБА_2 , за яким, позивач здійснює постійний догляд є інші особи, які зобов`язані відповідно до закону його утримувати, а саме: дочка ОСОБА_4 .

Зазначена обставина підтверджується витягом із ЄДРВ АІТС «Оберіг», долученим до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_9 на виконання ухвали суду від 31.01.2025.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу 1 позивач надав документи на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_4 як донька ОСОБА_2 не має можливості доглядати за своїм батьком.

Відтак суд не погоджується із позивачем про наявність протиправних дій відповідача 1 під час проведення мобілізації позивача, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорту позивача ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт та звільнити позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", суд встановив наступне.

Як встановлено судом позивач подав відповідачу два тотожні рапорти, датовані одним і тим самим числом 18.08.2024 із доданими документами, описаними судом вище.

Зазначені рапорти були зареєстровані ВЧ НОМЕР_1 09.09.2024 за № 3624 та 19.09.2024 за № 3792.

Про розгляд рапорту від 18.08.2024, зареєстрованого 09.09.2024 за № 3624, позивач повідомлений листом від 18.09.2024 № 3311, у якому зазначено, що подані документи не дають підстав встановити наявність або відсутність у ОСОБА_2 (батька) позивача інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення , на яких відповідно до закону покладений обов`язок здійснювати постійний догляд за ним.

Про розгляд рапорту від 18.08.2024, зареєстрованого 19.09.2024 за № 3792, позивач повідомлений листом від 24.09.2024 № 3540, у якому зазначено, що даний рапорт є ідентичним рапорту від 18.08.2024, зареєстрованому 09.09.2024 за № 3624, який розглянутий по суті. Повторні рапорти від одного і того самого військовослужбовця з одного і того самого питання, якщо перший вирішено по суті, розгляду не підлягають.

Надаючи оцінку позиціям сторін із цього питання, суд зауважує, що рапорт позивача про звільнення з військової служби від 18.08.2024 розглянутий по суті. Позивачу надане вичерпне роз`яснення про відсутність документального підтвердження обставин, які є підставою для звільнення на підставі пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відтак вважати рапорт не розглянутим підстави відсутні.

Той факт, що позивач надіслав два аналогічні рапорти різними способами «по-команді» та засобами поштового зв`язку не покладає на вч НОМЕР_1 обов`язку розглядати обидва рапорти, якщо один із них розглянутий по суті.

Щодо підстав для звільнення позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", суд зазначає наступне.

Так підпункт "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" у редакції станом на час звернення позивач із рапортом має наступну редакцію:

«… 4. Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: … 2) під час дії воєнного стану: … г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);…».

Частина 12 четвертої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" у редакції станом на час звернення позивач із рапортом має наступну редакцію:

«… 12. Військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: … 3) під час дії воєнного стану: … необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я…».

Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.

Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до п. 5 Додатку 19 (у редакції на час подання позивачем рапорту та його розгляду) при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 та визначено підпунктом «г» пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Відповідно до п. 14.10 розділу XIV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Суд зауважує, що ключовим питанням, яке потребує дослідження у межах розгляду даної справи крім встановлення факту необхідності здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, є те чи відсутні у батька позивача ОСОБА_2 інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Так судом встановлено, що для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , до рапорту позивач надав копії:

- довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ №610659, із якої слідує, що ОСОБА_2 із 31.10.2022 безтерміново встановлена друга група інвалідності;

- висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ЛКК №39 від 31 січня 2024 року (форми № 080-4/о), відповідно до якого ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Суд зауважує, що вказані документи у сукупності із рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12 червня 2024 року; актом обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 №421 від 7 травня 2024 року; нотаріально завіреною заявою ОСОБА_2 від 22 серпня 2024 року, про здійснення його сином ОСОБА_1 постійного догляду підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 як особою з інвалідністю ІІ групи.

Щодо встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, суд зазначає наступне.

Так відповідно до витягу із ЄДРВ АІТС «Оберіг» у батька позивача, ОСОБА_1 є інші особи, які зобов`язані відповідно до закону його утримувати, а саме: дочка ОСОБА_4 .

Відтак ОСОБА_2 як особа з інвалідністю ІІ групи має повнолітніх доньку і сина.

Зазначена обставина стала підставою для відмови позивачу у надані відстрочки.

Суд зауважує, що неподання до рапорту будь-яких документів на підтвердження відсутності у ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, стало підставою для відмови у звільнення з військової служби.

На переконання суду, позивачем до заяви про звільнення з військової служби не надано належних доказів того, що він є єдиною особою, хто може здійснювати постійний догляд за батьком, зокрема, про неможливість здійснення такого його повнолітньою донькою.

Суд не приймає до уваги витяг з протоколу ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» № 38 від 30.01.2025 з огляду на наступне:

- по перше, даний документ стосується ОСОБА_6 , проте позивач не надає суду ні доказів, ні пояснень який родинний зв`язок має ОСОБА_6 із позивачем та ОСОБА_2 ;

- по друге, даний документ датований 30.01.2025 та не був предметом розгляду відповідачами, оскільки виданий вже після звернення до суду.

Також суд зауважує, що позивач ні у позові, ні у відповіді на відзив, не повідомив суд про наявність у його батька повнолітньої доньки та про її неможливість здійснювати догляд за своїм батьком.

Відсутні також докази підтвердження вказаних обставин під час звернення позивача із відповідним рапортом до командира ВЧ НОМЕР_1 .

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи доказів подання позивачем відповідачам документів на підтвердження того, що донька його батька ОСОБА_4 не має неможливість здійснювати догляд за своїм батьком, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості повторно порушити процедуру розгляду питання щодо звільнення з військової служби, звернувшись до відповідача 2 із відповідною заявою та із наданням визначеного переліку документів.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна