Справа № 291/102/25
Суддя: Федорчук І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/102/25
Провадження №2-а/291/18/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суду Житомирської області у складі:

головуючого судді Федорчук І.В.

за участю секретаря Герасимчук Н. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Ружинського районного суду Житомирської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

30 січня 2025 року до суду надійшов указаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач указує, що винесена постанова є неправомірною, з огляду на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, 04 жовтня 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №288 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення його - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. за те, що 29.07.2024 р.- він отримав повістку про обов`язок 31.07.2024 р. на 06:30 з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач указує, що, у визначений в повісті термін він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав, оскільки вказану повістку йому ніхто не вручав і про свою необхідність прибуття до зазначеного РТЦК йому відомо не було.

Також позивач указує, що на розгляд справи про адмінправопорушення 04.10.2024 не з`явився, оскільки напередодні потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої отримав травми і в період з 03.10.2024 по 28.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні, під час якого переніс операцію.

Просить суд, скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 №288 від 04.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, за частиною 3 ст.210-1 КУПАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на його користь сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 11.02.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін у судове засідання.

Позивач на розгляд справи у судове засідання не прибув, водночас подав до суду заяву від 12.03.2025 в якій вказав, що підтримує позовні вимоги просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача на розгляд справи у судове засідання не прибув, водночас подав до суду заяву від 12.03.2025 в якій заперечує позовні вимоги, просить відмовити у їх задоволенні, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відзиву на позов до суду від відповідача не надходило.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Змістом частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Судом установлено, що 04.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , Житомирської області, Нагорнюком В.А., було винесено Постанову №288 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що виразилося в умисному нез`явленні за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення передбаченого частиною 3 ст.210-1 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у виді 17000 грн штрафу.

В оскаржуваній постанові вказано, що 29.07.2024 ОСОБА_1 , отримав повістку начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якої ОСОБА_1 , мав обов`язок з`явитися 31.07.2024 на 06:30 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою, однак не з`явився, що чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період чим вчинив адміністративного правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких

розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною, тобто є нормою непрямої дії, яка сама не встановлює правила поведінки, а має відсильний характер до інших нормативних актів.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Абзацами 2, 3, 4, 5 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII,передбачено, що громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), проходження медичного огляду, проходити медичний огляд, виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Судом установлено, що відповідно до оскаржуваної Постанови позивач ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за його неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визнано відповідачем порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну

підготовку та мобілізацію в особливий період. Водночас в оскаржуваній Постанові відсутні чітко визначена мета необхідної явки ОСОБА_1 , за викликом відповідача яка б мала бути зазначена в повістці, та посилання на відповідну норму чинного законодавства яке регулює указані правовідносини.

Так, відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Тож указана норма передбачає обов`язок явки за викликом виключно з певною метою: 1) взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, 2) визначення їх призначення на особливий період, 3) направлення для проходження медичного огляду.

Так само і положення абзацу 3-4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачають чітко визначену мету щодо обов`язку явки за викликом. Так, з указаної норми закону вбачається, що: Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У зв`язку з цим викладені в постанові діяння позивача не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та не порушують абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того відповідачем не надано, а матеріали справи не містять відомостей, що позивач отримував особисто повістку та належно повідомлявся про необхідність явки.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Слід зауважити, що положення абз. 2 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, в першу чергу, покликане дисциплінувати військовозобов`язаних та унеможливити протиправне ухилення їх від виконання своїх обов`язків щодо належного військового обліку, натомість відсутні достатні правові та фактичні підстави для автоматичного

застосування вказаної норми до військовозобов`язаних, які належним чином перебувають на військовому обліку, вчасно уточнили свої облікові дані, в тому числі засоби телефонного зв`язку, оскільки вони, добросовісно виконавши покладені на них обов`язки щодо військового обліку, мають правомірні та обґрунтовані підстави очікувати того, що про необхідність більш предметного чи глибокого з`ясування їх облікових даних чи уточнення інших необхідних для військового обліку обставин вони будуть повідомлені особисто.

Разом з тим, відповідач мав можливість застосувати положення примітки до ст. 210 КУпАП, в якому зазначено що: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, ураховуючи, що відповідачем правомірність свого рішення не доведено та не спростовано твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, а також зважаючи що встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №288 від 04 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000, та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо розподілу судових витрат.

З відповідача на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №288 від 04 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року.

Суддя І.В. Федорчук