Справа № 949/1751/24
Суддя: Отупор К.М.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №949/1751/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Клюйка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області П`ясецька Вікторія Анатоліївна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного Управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що з даним правопорушенням та винесеною постановою він не погоджується, оскільки не порушував вимоги пункту 9.2.б ПДР України. Дійсно 08 вересня 2024 року о 22 год. 03 хв., він, керуючи транспортним засобом марки "Tesla Model S", номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Шевченка в м. Дубровиця, був зупинений працівниками поліції, які повідомили його, що він, нібито, не ввімкнув правий покажчик повороту. На його прохання надати докази вчинення ним вказаного правопорушення, працівники поліції відмовилися та сказали, що не зобов`язані надавати докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Після розмови із працівниками поліції він поїхав додому. 16 вересня 2024 року він отримав лист із постановою про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу серії ЕНА №3010364, складену інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області П`ясецькою В.А., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що притягнення його до відповідальності є незаконним, недоведеним та необгунтованим, а тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Клюйко А.О. позов підтримали та просили його задоволити.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Рівненській області в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року, до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області П`ясецьку В.А. та запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали, подати письмові пояснення по суті заявлених вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області П`ясецька В.А. в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України. У визначений судом строк письмових пояснень не подала.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозицією частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Санкцією частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено стягненння у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушеннярозглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожньогоруху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як встановлено в судовому засіданні 08 вересня 2024 року інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області П`ясецькою В.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3010364 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що останній 08 вересня 2024 року о 22 год. 03 хв., керуючи транспортним засобом марки "Tesla Model S", номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Шевченка в м. Дубровиця, не ввімкнув правий покажчик повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вказане адміністративне правопорушення згідно вищезазначеної постанови зафіксоване не в автоматичному режимі.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.

Звертаючись до суду, позивач вказує у позові, що не порушував правил дорожнього руху, про які зазначено в змісті постанови, належні та допустимі докази вчинення ним даного адміністративного правопорушення, відсутні.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що передбачено статтею 62 Конституції України.

Окрім копії постанови, яка оскаржується, доказів на підтвердження вини позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розумінні положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять і відповідачем, ні третьою особою не надано.

Відповідач та третя особа не з`явилися в судове засідання, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень, жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення не подано, своїм правом надати суду пояснення не скористалися.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Недоведеність вини особи, відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належнм доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В судовому засіданні не підтверджено, що позивач скоїв зазначене відповідачем в оскаржуваній постанові порушення Правил дорожнього руху, яке б потягло за собою притягнення його до адміністративної відповідальності; відповідачем не спростовано доводів позивача відповідно до положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення підлягає скасуванню.

За приписами частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 1 сттатті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області, позивачу підлягає відшкодуванню сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Враховуючи вищенаведене керуючись статтями 241, 242, 243, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3010364 від 08 вересня 2024 року, складену інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області старшим лейтенантом поліції П`ясецькою Вікторією Анатоліївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про порушення вимог частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області (м. Рівне, вул. Хвильового, 2, ).

Третя особа: інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області старший лейтенант поліції П`ясецька Вікторія Анатоліївна, м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25А, Сарненського району Рівненської області.

Повний текст рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор