Справа № 160/34680/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1:військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,-
30 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить:
визнати протиправним та скасувати висновок, що міститься у довідці виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2024 №270/6 про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;
зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторний медичний огляд та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби ОСОБА_1 у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 17 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 видав ОСОБА_1 направлення №4293 на проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.
18 грудня 2024 року ОСОБА_1 до проходження ВЛК подав заяву на ім`я голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням включити до складу комісії лікаря-дерматолога та врахувати медичні документи, які були додані до заяви та підтверджували його хворобу (псоріаз шкіри).
21.12.2024 року вказана заява отримана ІНФОРМАЦІЯ_4 .
23 грудня 2024 року висновком військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , що міститься в довідці ВЛК №270/6 від 23.12.2024 року, значиться діагноз: Псоріаз поширена бляшкова форма, безперервно рецидивуючий. На підставі статті 57б графи ІІ Розкладу хвороб, графи_ТДВ ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, висновок, що міститься у довідці виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2024 №270/6 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, оскільки під час обстеження не залучено лікаря-дерматолога, не надано належної оцінки медичним документам до проходження ВЛК та порушено процедуру проведення військово-лікарської комісії оцінки ступеню придатності позивача до військової служби, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.
03 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву вх.№303/25, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до пункту 2.5.3. Наказу МОУ №402 до складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів).
Рішенням Криворізької міської ради від 22.01.2024 року №86 «Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я, у яких у 2024 році організовано позаштатні постійно діючі військово-лікарські комісії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в м. Кривому Розі» визначено перелік закладів охорони здоров`я, у яких у 2024 році організовано позаштатні постійно діючі ВЛК у м.Кривому Розі, де в даному переліку зазначена КП «Криворізька міська лікарня №1».

Згідно наказу №347 від 19.06.2024 року КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради визначено склад військово-лікарської комісії закріпленої за ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі лікарів за спеціальністю:

- старшого лікаря;

- лікаря терапевта;

- лікаря хірурга;

- лікаря невропатолога;

- лікаря офтальмолога;

- лікаря отоларинголога;

- лікаря психіатра;

- секретар комісії;

- медична сестра.

Пунктом 3.3 Наказу МОУ №402 зазначено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Натомість пунктом 3.3 вищезазначеного Наказу МОУ №402 встановлено, що дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Позивачем з огляду на зазначені доводи оскаржується безпосередньо постанова позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно встановленого порядку постанова позаштатної постійно діючої ВЛК (ЛЛК) ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Однак, позивачем постанова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_9 для оскарження подана не була.

Відтак, позивачем не дотримано встановлений порядок оскарження позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник відповідача-2 зазначив, що в разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом.

Щодо підпункту "б" статті 57 Розкладу хвороб, представник відповідача-2 зазначив наступне.

Відповідно до розділу II «Хвороби шкіри та підшкірної клітковини (L00-L99), їх наслідки» визначені у додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II).

Стаття 57 Наказу МОУ №402 визначає, поширені форми хвороб шкіри та підшкірної клітковини характеризуються висипаннями на значній поверхні шкірного покриву, з ураженням двох та більше анатомічних областей.

Під обмеженими формами хвороб шкіри та підшкірної клітковини розуміють поодинокі осередки враження будь-якої локалізації, що займають невелику площу однієї з анатомічних областей (стопа, гомілка, кисть, голова тощо).

Часто рецидивними формами хвороб шкіри та підшкірної клітковини вважаються такі форми, за яких загострення виникають два та більше разів на рік. Безперервно рецидивними формами вважаються форми з неповним клінічним одужанням після проведеного курсу лікування; загострення спостерігається в строк до одного місяця після виписки зі стаціонару.

1) віднесений до пункту «а» поширений безперервно рецидивуючий дифузний бляшковий псоріаз передбачає дуже тяжку форму захворювання (ураження понад 70 % шкірного покриву) або тяжку форму захворювання (ураження понад 50 % шкірного покриву) з ураженням шкіри в паховій ділянці, промежині, геніталіях або долонь і підошов з утворенням тріщин.

2) до пункту «б» належать також обмежені, але великі бляшки псоріазу на голові, відкритих ділянках шкіри, а на обличчі - будь-якої величини. Великою слід вважати бляшку псоріазу розміром з долоню хворого та більше.

Позивач надав лікарю-терапевту Виписку з амбулаторної картки хворого денного стаціонару поліклініки КП «Криворізький Центр профілактики та боротьби зі СНІДОМ» Дніпропетровської обласної ради де, в пункті 6 зазначено висновок спеціаліста (встановлений діагноз) - псоріаз звичайний (розповсюджений, стаціонарна стадія, бляшкова форма).

Крім того, позивач надав лікарю-терапевту Консультаційний висновок спеціаліста з КП «Дніпропетровський обласний медичний центр» (який позивач також додає до позову) де в пункті 7 висновок спеціаліста (встановлений діагноз) зазначено: псоріаз поширений бляшкова форма безперервно рецидивуючий.

Як вбачається з Виписки та консультаційного висновку, не вказано відсоток ураження шкіри на підставі якого визначається важкість протікання хвороби.

Діагноз статті 57 підпункту «а» «поширений безперервно рецидивуючий бляшковий псоріаз» передбачає дуже тяжку форму захворювання ураження понад 70% шкірного покриву або тяжку форму захворювання ураження понад 50% шкірного покриву з ураженням шкіри в паховій ділянці, промежині, геніталіях або долонь і підошов з утворенням тріщин.

Так як у Виписці та консультаційному висновку не зазначено відсоток ураження тіла, то лікар-терапевт, провівши зовнішній огляд позивача, та на підставі наданих документів був встановлений діагноз: псоріаз поширена бляшкова форма безперервно рецидивуючий, але з ураженням шкіри менше 50%-70% тіла, що відповідає статті 57 «б» графи II Наказу МОУ №402.

Тому твердження позивача про те, що військово-лікарською комісією не було надано належної об`єктивної оцінки медичним документам про хворобу позивача та не враховано зауваження стосовно наявної хвороби, є помилковим.

07 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№746/25, в якій представник позивача, проаналізувавши відзив на позовну заяву відповідача-2, вважає його необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, які викладені в позовній заяві та правову оцінку обставин викладених в ньому.

Позивач розуміє, що до компетенції суду не входить встановлення діагнозу військовозобов`язаному та визначення ступеня придатності до військової служби.

Однак, суд вправі перевірити процедуру проведення медичного огляду, що передувало прийняттю рішення ВЛК.

Позивач зазначив, що військово-лікарською комісією не було дотримано процедуру проведення медичного огляду.

Згідно пункту 1.1 розділу ІІ Положення про ВЛК медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень.

Згідно пункту 3.4 Положення про ВЛК перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ.

Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

У той же час, жодного лабораторного обстеження позивачеві не було проведено.

Перед оглядом не проводилося рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, взагалі не досліджено загальний аналіз крові, не визначено групу крові та резус-належність, не проводилося ЕКГ та дослідження сечі.

Відповідачем-1 не витребовувалися дані з психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів, тощо.

На прохання позивача, яке викладено в письмовій формі від 18.12.2024 року, до обстеження не залучено профільного спеціаліста лікаря-дерматолога та не взято до уваги той факт, що з 19.06.2023 року по теперішній час позивач отримує імунобіологічну терапію, а вся інформація про електронні направлення на приймання імунобіологічних препаратів міститься у КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» ДОР.

Військово-лікарською комісією допущено формальну процедуру медичного огляду, не враховано зауваження стосовно наявної хвороби та наявного запису в тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного від 27.09.2022, де позивача визнано обмежено придатним, за ст.57 підпункту "б" Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, службі у військовому резерві військової служби.

У відзиві на позов відповідач-2 зазначає, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи.

Однак, позивач скористався своїм правом, надав відповідну заяву з медичними документами які отримані комісією 21.12.2024, в яких значиться діагноз псоріаз поширена бляшкова форма, безперервно рецидивуючий, саме таке формулювання діагнозу відноситься до підпункту "а" ст. 57 Розкладу хвороб та вказано у довідці №270/6 від 23.12.2024 виданої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 17 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 видав ОСОБА_1 направлення №4293 на проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

18 грудня 2024 року ОСОБА_1 до проходження ВЛК подав заяву на ім`я голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням включити до складу комісії лікаря-дерматолога та врахувати медичні документи, які були додані до заяви та підтверджували його хворобу (псоріаз шкіри).

21.12.2024 року вказана заява отримана ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23 грудня 2024 року висновком військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , що міститься в довідці ВЛК №270/6 від 23.12.2024 року, значиться діагноз: Псоріаз поширена бляшкова форма, безперервно рецидивуючий. На підставі статті 57б графи ІІ Розкладу хвороб, графи_ТДВ ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, висновок, що міститься у довідці виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2024 №270/6 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, оскільки комісією не залучено лікаря-дерматолога, не надано належної оцінки медичним документам до проходження ВЛК та порушено процедуру проведення військово-лікарською комісією оцінки ступеню придатності позивача до військової служби, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання щодо даних правовідносин передбачене Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Як встановлено частиною 3 статтею 1 Закону №2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Відповідно до пункту 2.5.3. Наказу МОУ №402 до складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів).

Рішенням Криворізької міської ради від 22.01.2024 року №86 «Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я, у яких у 2024 році організовано позаштатні постійно діючі військово-лікарські комісії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в м. Кривому Розі» визначено перелік закладів охорони здоров`я, у яких у 2024 році організовано позаштатні постійно діючі ВЛК у м.Кривому Розі, де в даному переліку зазначена КП «Криворізька міська лікарня №1».

Згідно наказу №347 від 19.06.2024 року КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради визначено склад військово-лікарської комісії закріпленої за ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі лікарів за спеціальністю:

- старшого лікаря;

- лікаря терапевта;

- лікаря хірурга;

- лікаря невропатолога;

- лікаря офтальмолога;

- лікаря отоларинголога;

- лікаря психіатра;

- секретар комісії;

- медична сестра.

Пунктом 3.3 Наказу МОУ №402 зазначено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Як вбачається із пунктів 2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Відповідно до підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 3).

Відповідно до пункту 1.2 розділу ІІ Положення №402 розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду.

Згідно з пунктом 1.4 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Щодо проходження медичного огляду військовослужбовців під час дії воєнного стану відповідними ВЛК.

Пунктом 3.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Як вбачається із пункту 3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

«Придатний до військової служби»;

«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;

«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Відповідно до пунктів 20.1-20.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Згідно з пунктом 20.3 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «Придатний» до військової служби; «Непридатний» до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану військовослужбовці підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав.

За результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.

Судом встановлено, що 23 грудня 2024 року висновком військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , що міститься в довідці ВЛК №270/6 від 23.12.2024 року, значиться діагноз позивача: Псоріаз поширена бляшкова форма, безперервно рецидивуючий. На підставі статті 57б графи ІІ Розкладу хвороб, графи_ТДВ ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

У межах спірних правовідносин позивач не погоджується з винесеним ВЛК висновком.

З даного приводу суд зазначає, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом.

Зокрема, абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.

Позивач своїм правом на звернення до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК не скористався.

Остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК.

Відповідно, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Разом з тим, позивач не звертався до вищого рівня ВЛК для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

При цьому позивач не заперечує факту медичного огляду його комісією.

Щодо підпункту "б" статті 57 Розкладу хвороб, суд виходить з наступного.

Відповідно до розділу II «Хвороби шкіри та підшкірної клітковини (L00-L99), їх наслідки» визначені у додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II).

Стаття 57 Наказу МОУ №402 визначає, що поширені форми хвороб шкіри та підшкірної клітковини характеризуються висипаннями на значній поверхні шкірного покриву, з ураженням двох та більше анатомічних областей.

Під обмеженими формами хвороб шкіри та підшкірної клітковини розуміють поодинокі осередки враження будь-якої локалізації, що займають невелику площу однієї з анатомічних областей (стопа, гомілка, кисть, голова тощо).

Часто рецидивними формами хвороб шкіри та підшкірної клітковини вважаються такі форми, за яких загострення виникають два та більше разів на рік. Безперервно рецидивними формами вважаються форми з неповним клінічним одужанням після проведеного курсу лікування; загострення спостерігається в строк до одного місяця після виписки зі стаціонару.

1) віднесений до пункту «а» поширений безперервно рецидивуючий дифузний бляшковий псоріаз передбачає дуже тяжку форму захворювання (ураження понад 70 % шкірного покриву) або тяжку форму захворювання (ураження понад 50 % шкірного покриву) з ураженням шкіри в паховій ділянці, промежині, геніталіях або долонь і підошов з утворенням тріщин.

2) до пункту «б» належать також обмежені, але великі бляшки псоріазу на голові, відкритих ділянках шкіри, а на обличчі - будь-якої величини. Великою слід вважати бляшку псоріазу розміром з долоню хворого та більше.

Позивач надав лікарю-терапевту Виписку з амбулаторної картки хворого денного стаціонару поліклініки КП «Криворізький Центр профілактики та боротьби зі СНІДОМ» Дніпропетровської обласної ради де, в пункті 6 зазначено висновок спеціаліста (встановлений діагноз) - псоріаз звичайний (розповсюджений, стаціонарна стадія, бляшкова форма).

Крім того, позивач надав лікарю-терапевту Консультаційний висновок спеціаліста з КП "Дніпропетровський обласний медичний центр", де в пункті 7 висновок спеціаліста (встановлений діагноз) зазначено: псоріаз поширений бляшкова форма безперервно рецидивуючий.

Як вбачається з Виписки та консультаційного висновку, не вказано відсоток ураження шкіри на підставі якого визначається важкість протікання хвороби.

Діагноз статті 57 підпункту «а» «поширений безперервно рецидивуючий бляшковий псоріаз» передбачає дуже тяжку форму захворювання ураження понад 70% шкірного покриву або тяжку форму захворювання ураження понад 50% шкірного покриву з ураженням шкіри в паховій ділянці, промежині, геніталіях або долонь і підошов з утворенням тріщин.

Так як у Виписці та консультаційному висновку не зазначено відсоток ураження тіла, то лікар-терапевт, провівши зовнішній огляд позивача, та на підставі наданих документів встановив діагноз: псоріаз поширена бляшкова форма безперервно рецидивуючий, але з ураженням шкіри менше 50%-70% тіла, що відповідає статті 57 «б» графи II Наказу МОУ №402.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що твердження позивача щодо того, що військово-лікарською комісією не було надано належної об`єктивної оцінки медичним документам про хворобу позивача та не враховано зауваження стосовно наявної хвороби, є помилковим.

Суд також звертає увагу на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, в якій зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402.

Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Суд враховує, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у позивача захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями ЦВЛК, оскільки, як вже зазначалося вище, ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1:військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник