Справа № 420/26920/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.08.2024 року №83 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ст. 144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи телефоністкою міжміського телефонного зв`язку, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року згідно довідки від 30.09.2019 року №205-к, яка видана ПАТ «Укртелеком», з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року згідно трудової книжки, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу з 05.08.2024 року пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі пояснень щодо позовної заяви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що спірне рішення є неправомірним, оскільки сам по собі факт не проведення ПАТ «Укртелеком» атестації робочих місць працівників до 1994 року не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року та з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку до пільгового стажу за Списком №2 та відповідно підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 05.08.2024 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заява позивачки з доданими документами, за принципом екстериторіальності, для розгляду та прийняття рішення була передана до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким було прийняте рішення №83 від 12.08.2024 року про відмову позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у відповідності до ст. 114 Закону №1058. Згідно ч. 2 ст. 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгова пенсія призначається жінкам після досягнення 54 років 06 місяців і за наявності страхового стажу не менше 24 років, з них не менше 10 років на роботах, зайнятих повний робочий день із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочого місця. Страховий стаж позивачки становить 26 років 04 місяці 09 днів, з них пільгового стажу за Списком №2 - лише 05 років 0 місяців 01 день, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача: - періоду роботи з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року, згідно довідки від 30.09.2019 року №205-к, яка видана ПАТ «Укртелеком», оскільки відсутні відомості про те, що атестація робочих місць, яку затверджено наказом від 16.12.2002 року №186, проведено вперше, - періоду з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року, згідно записів трудової книжки, оскільки відсутня довідка відповідно Додатку №5 Порядку №637, підприємством повідомлено про відсутність архівних документів за цей період. Відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для останнього виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах (правовий висновок підтверджено Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №484/2323/16-а). Головне управління діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що вчинено будь-які протиправні дії відносно позивача. З огляду на зазначене наголошуємо, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню.

З пояснень щодо позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 05.08.2024 року звернулася до Головного управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 05.08.2024 року для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Рішенням №83 від 12.08.2024 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у відповідності до ст. 114 Закону №1058. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи, які в сукупності становлять 26 років 04 місяці 09 днів, до пільгового стажу за Списком №2 - лише 05 років 0 місяців 01 день, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року згідно довідки від 30.09.2019 року №205-к, яка видана ПАТ «Укртелеком», оскільки відсутні відомості про те, що атестація робочих місць, яку затверджено наказом від 16.12.2002 року №186, проведено вперше, а період з 01.03.1992 року по 21.12.1994 року, згідно записів трудової книжки, оскільки відсутня довідка відповідно Додатку №5 Порядку №637, підприємством повідомлено про відсутність архівних документів за цей період. Відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для останнього виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах (правовий висновок підтверджено Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №484/2323/16-а). На сьогоднішній день нормативно-правові акти, в тому числі і положення ст. 114 Закону №1058, на які посилається Головне управління в обґрунтування своєї позиції є чинними, законними, Конституційним Судом України неконституційними не визнавалися, а відтак підлягають застосуванню та дотриманню учасниками пенсійних правовідносин. Отже, факт протиправних дій щодо відмови Позивачу з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутній.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 55 років на момент звернення до пенсійного фонду)

05 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 12.08.2024 року №83 про відмову в призначенні пенсії.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.08.2024 року №83 зазначено про те, що стаж заявника на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 становить 5 років 0 місяців 1 день. За даними документами до пільгового стажу не зараховано період трудової діяльності з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року згідно довідки від 30.09.2019 року №205-к, яка видана ПАТ «Укртелеком», оскільки відсутні відомості про те, що атестація робочих місць, яку затверджено наказом від 16.12.2002 року №186, проведена вперше (в акті перевірки даного пільгового стажу №1500-1002-1/9407 від 01.11.2023 року також не зазначено, що атестація робочих місць, яка затверджена наказом від 16.12.2002 року №186 проведена вперше), а також з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року, згідно записів трудової книжки, оскільки відсутня довідка відповідно Додатку №5, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ст. 19, 46 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналогічні приписи містить п. в) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 18.11.2005 року №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (п. 3).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року по справі №520/15025/16-а сформувала наступний правовий висновок: «… особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року працювала на посаді телефоніста міжміського зв`язку та з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року працювала на посаді телефоністки МТС Болградського районного вузла зв`язку.

Посада позивача телефоніста міжміського телефонного зв`язку передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 №162, розділу XXIX «Зв`язок».

Таким чином період роботи позивача за Списком №2 з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року та з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку мають бути враховані до пільгового стажу роботи позивача.

Враховуючи викладені обставини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12.08.2024 року №83 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року та з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та повторно розглянути заяву позивача від 05.08.2024 року про призначення пенсії.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки суд, з урахуванням дискреційних повноважень органу, не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12.08.2024 року №83 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року та з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та повторно розглянути заяву позивача від 05.08.2024 року про призначення пенсії, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12.08.2024 року №83 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ст. 144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи телефоністкою міжміського телефонного зв`язку, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року згідно довідки від 30.09.2019 року №205-к, яка видана ПАТ «Укртелеком», з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року згідно трудової книжки, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу з 05.08.2024 року пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12.08.2024 року №83 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.12.1997 року по 15.12.2002 року та з 01.03.1992 року по 31.12.1994 року відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та повторно розглянути заяву позивача від 05.08.2024 року про призначення пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА