Справа № 606/43/25
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/43/25
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Малярчука В.В.

-за участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 02.11.2024 року № 6/568, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Згідно даної постанови від 28.11.2024 № 6/607 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. В описовій частині постанови вказано, що 26.11.2014 року о 09 год.20 хв. був доставлений представником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 .

Під час звіряння військово-облікових даних в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 встановлено, що 10.11.2024 року відповідно до Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію». ч.7. ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 року №1487, біля військової частини м. Тернопіль була спроба вручити повістки представником тернопільського ІНФОРМАЦІЯ_3 на громадянина ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово облікових даних. Громадянин ОСОБА_1 відмовився її отримувати тому було складено акт відмови від підпису повістки, а його документи були передані в поліцію. Таким чином ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 року №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126-УІІ та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим порушив вимоги ч. 1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч.3 ст.17 Закону України «Про оборони України». Вказана постанова є необґрунтованою та такою, підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13.02.2025 року представник відповідача подав відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова від 28.11.2024 року № 6/607 є правомірною, та прийнятою згідно чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказав справу слухати в його відсутності, позовні вимоги просив задоволити, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 11.01.2016 року є учасником бойових.

10.11.2024 року видано повістку ОСОБА_1 про оновлення військово облікових даних. ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, згідно акту про відмову отримання повістки.

28.11.2024 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову від 28.11.2024 року № 6/607 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період), відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 26.11.2014 року о 09 год.20 хв. був доставлений представником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 .

Під час звіряння військово-облікових даних в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 встановлено, що 10.11.2024 року відповідно до Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію». ч.7. ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 року №1487, біля військової частини м. Тернопіль була спроба вручити повістки представником тернопільського ІНФОРМАЦІЯ_3 на громадянина ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово облікових даних. Громадянин ОСОБА_1 відмовився її отримувати тому було складено акт відмови від підпису повістки, а його документи були передані в поліцію. Таким чином ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 року №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126-УІІ та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим порушив вимоги ч. 1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч.3 ст.17 Закону України «Про оборони України».

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

В матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також представником відповідача подано відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова від 28.11.2024 року № 6/607 є правомірною, та прийнятою згідно чинного законодавства та додано до відзиву копію повістки від 1.11.2024 року, копію акту фіксації відмови від підпису повістки, копію рапорту від 10.11.2024 року.

Однак, представником відповідача не додано до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

28.11.2024 року винесена оскаржувана постанова. Вказана постанова після її винесення була направлена ОСОБА_1 30.12.2024 року № 11357, що підтверджується супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.12.2024 року.

Таким чином копія постанови мала висилатися протягом трьох днів особі, щодо якої її винесено ОСОБА_1 .

З позовом про оскарження постанови позивач звернувся 09.01.2025 року, тобто без пропущення строку на оскарження.

Згідно ч. 1,3 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Розгляд справи проводився без повідомлення особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та без його участі, після розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_6 копія оскаржуваної постанови йому надіслана з порушенням строків.

Вказані обставини представником відповідача не спростовані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Вказані обставини представником відповідача не спростовані.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.

Сама лише постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 28.11.2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що під час вручення повістки про уточнення військово-облікових даних позивач не надав жодних пояснень та документів щодо причин відмови від отримання вказаної повістки, оскільки відповідачем до справи не долучено фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, яка повинна проводитись уповноваженим представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 28.11.2024 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 28.11.2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) від 28.11.2024 року № 6/607 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.В. Малярчук