Справа № 560/17203/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід - Шляхбудтранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід - Шляхбудтранс" звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 14.08.2024 №ПШ 070489 про накладення адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що з висновками рейдової перевірки не погоджується, адже у нього був відсутній обов`язок мати та пред`являти до перевірки товарно - транспортну накладну (перевезення вантажу відбувалось власним транспортним засобом для власних потреб) У цьому випадку позивач не надавав послуги з перевезень вантажу і не виступав автомобільним перевізником, водночас надав перевіряючим накладну на переміщення вантажу.

Відповідач подав відзив, у якому позов не визнає. Зазначає, що оскаржена постанова прийнята правомірно, оскільки стосовно позивача як перевізника встановлене порушення вимог закону в частині відсутності визначених законом документів на час перевірки. Стверджує, що документ, на який посилається позивач, не містить того обсягу інформації, що зазначається у товарно-транспортній накладній. Також покликається на те, що сам позивач не заперечує, що на момент перевірки у водія була відсутня товарно-транспортна накладна.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст. 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Абзац 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відтак, законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів фактично не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності у тому числі інших документів, передбачених законодавством. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 по справі №820/4624/17.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340) передбачено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Пунктом 1.3 Положення №340 встановлено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). Пунктом 6.3 Положення визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Отже, положеннями статті 48 Закону №2344-III передбачена необхідність наявності як у перевізника, так і у водія "інших" документів, передбачених законодавством. Наявність індивідуальної контрольної книжки водія або копії графіка змінності водіїв передбачена у разі не обладнання транспортного засобу тахографом ( відповідно до Інструкції №385 та Положення №340 про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів)

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом. Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Статтею 49 Закону №2344 передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень. Згідно з частинами 1, 2 статті 50 Закону № 2344 договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджені Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568 (далі - Правила), які визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Згідно з розділом 1 Правил перевізник - це фізична або юридична особа-суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. Товарно - транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. Транспортна послуга - це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до пунктів 11.1, 11.3 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках, який за змістом термінів, наведених у главі І Правил, є вантажовідправником або вантажоодержувачем, та який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом (пункт 11.3 Правил). Згідно із пунктами 11.4 та 11.5 Правил після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику. Товарно-транспортна накладна є документом, який складається з метою оформлення перевезень вантажів відповідно до укладеного договору і використовується для проведення остаточних розрахунків за надані послуги з перевезення вантажів.

Статус автомобільного перевізника не може визначатись лише на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже автомобільним перевізником є той, хто надає відповідну послугу, а не власник/користувач транспортного засобу. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20.

Отже, наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб ТТН не оформлюється. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 у справі №810/3713/16.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 16.07.2024 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки VOLVO номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Захід - Шляхбудтранс". Перевіркою встановлено, що під час здійснення перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія документами, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, а саме: товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж. З огляду на це, позивач допустив порушення вимог ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт": товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж. Пояснення водія у акті перевірки: перевозив libher, який належить ТОВ "Захід-Шляхбудтранс", в наявності свідоцтва про реєстрацію.

30.07.2024 ТОВ "Захід - Шляхбудтранс" було направлене повідомлення про дату, час та місце розгляду справи за матеріалами перевірки. 14.08.2024 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області розглянутий зазначений акт, інші матеріали перевірки, та на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» прийнята спірна постанова про накладення на позивача адміністративно - господарського штрафу 17000 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У матеріалах справи наявні такі документи, які були у водія на час перевірки: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO номерний знак НОМЕР_2 власник ТОВ "Захід - Шляхбудтранс" (на якому здійснювалось перевезення вантажу), свідоцтво про реєстрацію машини "Екскаватор колісний" реєстраційний номер НОМЕР_3 марки Liebherr власник ТОВ "Захід - Шляхбудтранс" (який перевозився)

Що стосується накладної від 16.07.2024 №16-07 на внутрішнє переміщення транспортного засобу ТОВ "Захід - Шляхбудтранс", відсутні належні докази того, що цей документ був наявний у водія під час перевірки і пред`являвся ним.

Так, як вбачається зі змісту акту перевірки, водій власноруч зазначив, що у нього наявне свідоцтво про реєстрацію ( не вказано якого саме транспортного засобу: того, що перевозив вантаж, чи того, що є вантажем) У акті не зазначається про те, що у наявності була накладна від 16.07.2024 №16-07 на внутрішнє переміщення вантажу, яка з тих чи інших причин не була взята до уваги перевіряючими. Те саме стосується шляхового листа.

Отже, наявними у справі письмовими доказами не підтверджується та обставина, що у водія на час перевірки були будь - які документи, які б підтверджували те, що у даному випадку позивач діяв не як авто перевізник, а здійснював внутрішнє переміщення належного йому вантажу не у комерційних цілях (наприклад між власними складськими приміщеннями) За відсутності доказів вказаного позивач як перевізник повинен був забезпечити водія товарно - транспортною накладною на вантаж, що перевозився. Натомість, будь-які документи на вантаж під час перевірки надані не були.

Що стосується покликання позивача на неповідомлення його про розгляд матеріалів справи, судом встановлено, що листом від 30.07.2024 ( вих. № 64911/42/24-24) позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення на 14.08.2024, про що свідчить чек поштового оператора та списки поштових відправлень.

Зважаючи на це суд вважає, що відповідачем доведено правомірність постанови, протилежне судом не встановлено, відтак позов не є обґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 березня 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід - Шляхбудтранс" (вул. Героїв Небесної Сотні, 75,м. Шепетівка,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30405 , код ЄДРПОУ - 36745274)
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок