Справа № 160/6565/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6565/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року в адміністративній справі №160/6565/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, в якому просив:

визнати протиправними дії у вигляді відмови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України вчиненні у формі письмової відповіді, оформленої листом від 15.08.2023 року вих. № 5021 у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 15 % професійної працездатності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та скасувати пункт протоколу комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.06.2023 р. № 39, який стосується відмови у виплаті одноразової грошової допомоги солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

зобов`язати Міністерство оборони України ( АДРЕСА_1 , ) призначити та виплатити солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою 15 % професійної працездатності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі /смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності (тобто на 1 січня 2023 року).

В обґрунтування позову вказує, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою 15% професійної працездатності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі /смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності. Зазначає, що позивач звернувся з документами для отримання виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою 15% професійної працездатності, однак йому було відмовлено. Підставою відмови в виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 стало те, що в довідці МСЕК зазначена причина втрати працездатності від захворювання - «пов`язаного з проходженням військової служби» тоді як згідно Порядку № 975 повинно бути вказано «під час виконання ним обов`язків військової служби». Позивач вказує, що з боку комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд допущено надмірний формалізм, що в результаті призвело до винесення протиправного рішення щодо відмови прозивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована та містить доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач - Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 був мобілізований у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації на територію України і проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 в період з 28.02.2022 року по 20.04.2023 року.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 009082 від 07.02.2023 року позивач має 15% втрати працездатності, причина втрати працездатності: захворювання ТАК пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно з виписним епікризем із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого№ 1765 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.03.2023 року по 16.03.2023 року.

Згідно з витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.04.2023 року №110 солдата ОСОБА_1 звільнено наказом командира вч НОМЕР_1 від 14.04.2023 року № 29/РС, у відставку за п.п. б п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). З 20.04.2023 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ № 186285 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності.

27.12.2023 року адвокатом позивача був поданий адвокатський запит, в якому, серед іншого, запитувач просив копії протоколу комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.06.2023 року за № 39 стосовно відмови у виплаті одноразової грошової допомоги солдату у відставці ОСОБА_1 .

Листом від 29.12.2023 року за №518/Вих.ЗВГ/1665 позивача повідомлено, що оскільки в довідці, наданій медико-соціальною експертною комісією зазначена причина втрати працездатності від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Рішенням комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до вимог пункту 7 Порядку, підстав для призначення та виплата одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 немає.

У матеріалах справи міститься копія протоколу № 39 від 06.07.2023 року засідання комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою однорахової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Не виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою 15% професійної працездатності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон №2011, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону №2011 визначено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із п.п.4,5 п.2 ст.16 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до п.п.«б» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Пунктом 2 ст.16-3 Закону №2011 визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Згідно із пунктом 4 статті 16-3 Закону №2011 (в редакції, яка набрала чинності з 25.08.2022 року), якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, каліцтв).

Пунктом 6 статті 16-3 Закону №2011 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з пунктами 8, 9 статті 16-3 Закону №2011 якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

- у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Наведене вище свідчить про те, що встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними/ комунальними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Відповідно до положень пункту 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

- військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

- військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 07.06.2023 року за результатом огляду органами МСЕК позивачу встановлено 15% втрати працездатності. «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби», що підтверджується довідкою серії 12ААА № 009082.

Відповідачем відмовлено у виплаті спірної грошової допомоги, з підстави того, що в вищенаведеній довідці зазначено: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби», замість «Захворювання ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби».

Відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема (п.п. «б» та «д») п. 21.5 ):

«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

«Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

Відтак, «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» та «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» є абсолютно різними причинними зв`язками захворювань, поранень, контузій, травм та каліцтв, які застосовуються для призначення різних видів одноразової грошової допомоги та безпосередньо впливають на її розмір.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.(п.21.2 Положення № 402).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач не надав доказів оскарження рішення МСЕК, у якому вказано формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

За вказаних обставин, рішення оформлене протоколом № 39 від 06.07.2023 року засідання комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум є правомірним.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року в адміністративній справі №160/6565/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року в адміністративній справі №160/6565/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко