Справа № 712/80/25
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/80/25
Провадження № 2а/712/45/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, з дня вручення копії вказаної ухвали, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Підставою для залишення позову без руху стало те, що позовна заява була подана до Соснівського районного суду м. Черкаси з порушенням строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, судом було встановлено, що постанова №1643/М/2024 була постановлена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 12.10.2024.

Згідно з частиною другою статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Разом з тим, представник позивача звернулася з цим позовом до суду через систему «Електронний суд» лише 06 січня 2025 року, тобто, з пропуском десятиденного строку для звернення до суду.

Представник позивача у позовній заяві просила поновити процесуальний строку для оскарження постанови №1643/М/2024, обгрунтовуючи тим, що копію оскаржуваної постанови Позивач особисто не отримував, і така була отримана нею, як його представником на адвокатський запит лише 30.12.2024. Проте, під час дослідження матеріалів справи судом було з`ясовано, що до матеріалів справи представником позивача долучено копію титульної сторони поштового відправлення, на якому міститься штемпель відправки адресантом 04.11.2024. Зі змісту даного поштового відправлення не зрозуміло, які саме процесуальні документи в ньому містилися, зокрема, оскаржувана постанова відносно Позивача по справі. Адвокатського запиту про направлення постанови про адміністративне правопорушення поштовим відправленням також не долучено. Таким чином, представником позивача не доведено, що копію оскаржуваної постанови нею отримано саме 30.12.2024. Крім того, відповідно до даних оскаржуваної постанови, її копія направлялася на адресу реєстрації правопорушника, а тому суд дійшов висновку, що стороною позивача пропущено передбачений частиною другою статті 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а підстави для поновлення процесуального строку, вказані у заяві, не поважними.

Відтак, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2025 року позов залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви.

На виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2025 року представник позивача надала суду заяву про усунення недоліків. У вказаній заяві адвокат Беспаль Л.Г. не зазначила інших підстав для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність обставин, що були об`єктивно непереборними й унеможливили своєчасне звернення до суду з позовом.

Натомість, долучена до вказаної заяви копія супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 13/17577 про направлення представнику позивача копії постанови відносно ОСОБА_1 датована ще 24.10.2024 року, а штемпель конверту, долученого до справи про направлення копії постанови датований 04.11.2024 р., що спростовує доводи представника позивача про отримання нею копії постанови на адвокатський запит лише 30.12.2024 року.

Крім того, слід звернути увагу, що 11.10.2024 стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1643/М/2024. Під час складення протоколу ОСОБА_1 був присутній та йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, як особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, у тому числі й право на оскарження постанови. Крім того, позивачу було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год. 00 хв. 12.10.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет №302, та надано копію протоколу, про що свідчать його особисті підписи у вказаному протоколі. Тож є очевидним той факт, що Позивач був належним чином повідомлений про місце та час розгляду його справи про адміністративне правопорушення, а також його право оскаржити постанову у справі.

Суд зазначає, що за частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2023 року (справа №990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року (справа №360/4485/19) найвищий суд у системі судоустрою України констатував, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду; такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Окрім цього, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №640/12324/19, згідно з якою причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача і на те, що Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року (справа №240/12017/19, провадження №К/9901/15971/20) дійшов таких висновків.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Також порівняльний аналіз словоформ «дізналася» і «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За змістом частини першої статті 121 КАС України пропущений процесуальний строк, встановлений законом, суд може поновити за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У цьому контексті під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі №420/3001/19, від 25 лютого 2020 року у справі №360/1870/19.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»/ Perez de Rada. Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року, заява №28090/95, п. 45).

Таким чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки. Утім, ні позивачем, ні його представником на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів не надано.

Отже, жодних належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача звернутись із зазначеними позовними вимогами з 12 жовтня 2024 року (дата постановлення постанови) по 06 січня 2025 року (дата звернення до суду) позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем не зазначено жодних інших підстав, оцінка яким не була надана судом раніше, щодо поновлення строку звернення до суду з цим позовом, а також не надано доказів на підтвердження таких підстав. Із наявних матеріалів не вбачається обставин, які б були пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на звернення до суду з цим позовом у строк, встановлений частиною першою статті 122 КАС України.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною шостою статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем та представником позивача не виконано вимог ухвали Соснівського районного сууд м. Черкаси від 17 січня 2025 року про залишення позову без руху, не усунуто недоліків поданої позовної заяви, що дає підстави для повернення цієї заяви з доданими до неї документами позивачеві.

Керуючись статтями 122, 169, 241, 248, 256, 286, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: С.Є. Токова