Справа № 140/9403/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/9403/24 пров. № А/857/2797/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в змішаній формі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в справі № 140/9403/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Каленюк Ж.В.,

час ухвалення рішення 12 грудня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач) визнання протиправними дій щодо проведення перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ Про державну службу (далі Закон №889-VIII) без врахування довідок Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону №889-VІІІ з дати звернення (12 березня 2024 року) та з визначенням розміру пенсії згідно з довідками Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 згідно з пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII Про державну службу довідок від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 згідно з пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу обчислення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII Про державну службу на підставі довідок Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24 для її виплати (з урахуванням виплачених сум) з 12 березня 2024 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Закон № 889 починаючи з 01.06.2015 не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом № 3723, а Постановою №1013 виключено п. 4 Постанови №865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який було передбачено ст. 37-1 Закону №3723, відсутні. Таким чином, відповідно до чинного законодавства, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з більшої зарплати, враховуючи надані довідки. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами, в тому числі електронної справи, ОСОБА_1 була отримувачем пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV) (а.с.25).

12 березня 2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення її із пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом №1058-ІV, на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу. До заяви позивач додала видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №66/1.16/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №65/1.16/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с.12-13).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 19 березня 2024 року №70 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі №140/3763/24, яке набрало законної сили 13 серпня 2024 року, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 19 березня 2024 року №70; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області перевести ОСОБА_1 з 12 березня 2024 року на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII; в задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с.29-33).

На виконання рішення суду у справі №140/3763/24 ОСОБА_1 переведено з 12 березня 2024 року на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, про що прийнято рішення від 16 серпня 2024 року №70 (а.с.9).

Листом ГУ ПФУ в Одеській області від 29 серпня 2024 року №24302-22949/Н-02/8-1500/24 (а.с.5) повідомило позивача про виконання рішення суду у межах покладених зобов`язань: з 12 березня 2024 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, при цьому розрахунок розміру пенсійної виплати проведено на підставі довідки про заробітну плату від 14 березня 2008 року, з якої розраховувалася пенсія по інвалідності згідно зі Законом №3723-XII.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації, які були подані до заяви про переведення на інший вид пенсії на пенсію за віком на підставі Закону №889-VIII, позивач звернулася із цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Принцип, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів зазначає, що право на пенсію державного службовця не є спірним в цій справі, оскільки встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі №140/3763/24, яке набрало законної сили 13 серпня 2024 року.

Водночас доводи відповідача про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», апеляційний суд відхиляє, оскільки довідки Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24 були долучені до заяви про переведення із пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Відтак не стосуються перерахунку в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Верховний Суд в постанові від 27 січня 2023 року (справа № 340/4184/21) зазначив, що позивач, яка отримувала пенсію по інвалідності II групи призначену за нормами Закону України "Про державну службу", згодом перераховану за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - має право на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", оскільки має місце призначення іншого виду пенсії.

Також суд зазначив, що позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень статті 37 Закону № 3723-XII розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічний підхід застосований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18.

Ураховуючи те, що позивачка, має стаж державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, понад 20 років та має право на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, для належного захисту порушених прав позивачки підлягає врахуванню заробітна плата, зазначеної у довідках Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 12 березня 2024 року №65/1.16/2-24 та №66/1.16/2-24.

Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 та підтримано Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2025 року в справі № 580/6600/24.

При цьому колегія суддів наголошує, що відповідач не зазначає жодних зауваг до форми чи змісту вищезгаданих довідок, а межі перегляду судом апеляційної інстанції визначені ст.308 КАС України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в справі № 140/9403/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційного провадження надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року.