Справа № 140/14809/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14809/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Київській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 72 493,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Київській області 25.07.2024 проводилась фактична перевірка в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами фактичної перевірки було складено акт фактичної перевірки від 01.08.2024 №40779/10/36/07/ НОМЕР_1 .

У висновку зазначеного акта перевірки контролюючий орган вказав на порушення суб`єктом господарювання пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР), а саме: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі; відсутність ведення та/або порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Представник позивача не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням аргументуючи тим, що в наказі про проведення фактичної перевірки не вказано підстав для її проведення, а є лише посилання на підпункти Податкового кодексу України (далі ПК України) та відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки та інформацію, яку контролюючий орган отримав про порушення позивачем вимог чинного законодавства. Отже, вважає, що фактична перевірка проведена за відсутності законних на те підстав, а також за період діяльності, коли позивач не здійснював господарську діяльність за адресою вищенаведеної господарської одиниці.

При цьому, вказує на часткову нечитабельність акта фактичної перевірки, що розцінює як умисне приховування та обмеження інформації посадовими особами ДПС від платника податків.

На думку представника позивача, наведені в акті перевірки обставини не відповідають дійсності, оскільки позивачем на виконання вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України надано усі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині. Такі документи також були направлені на адресу податкового органу поштою як під час перевірки, так і на кінець перевірки. Всі товари, які знаходились у магазині, офіційно отримані платником податків за відповідним договором комісії та актами приймання-передачі товарів, що підтверджується формою обліку товарних запасів, фіскальними чеками під час контрольної закупки, а також іншими документами. Додатково зауважує, що документи на підтвердження обліку та походження товарних запасів можуть надаватися платником податків виключно на той товар, що знаходиться у місці продажу. Факт його реалізації виключає обов`язок платника податків надавати такі документи. У спірному випадку товар був проданий ще задовго до початку фактичної перевірки.

Натомість, податковий орган не навів обґрунтованих мотивів неврахування наданих платником податків первинних документів на походження товару, припустивши вчинення указаних вище порушень, а також не зазначив, які документи, на думку працівників податкового органу, є первинними.

Також вважає, що під час спірної фактичної перевірки представники податкового органу, порушуючи норми податкового законодавства та права платника податків, за відсутності правових підстав провели інвентаризацію товарів, які знаходилися у приміщенні магазину. Водночас вимоги щодо проведення інвентаризації позивачу контролюючим органом не вручалися та не направлялися, що відображено й у самому акті перевірки.

Крім того, вказує на те, що акт перевірки та спірне податкове повідомлення-рішення містять розбіжності в частині об`єктивної сторони порушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, у зв`язку з чим прийняте за наслідками цього акта перевірки податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 залучено в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, третя особа).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказав, що фактична перевірка проведена правомірно, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності, передбачених ПК України підстав для її проведення.

Щодо встановлених порушень в ході проведення перевірки вказує на те, що в ході проведення перевірки виявлено факт здійснення реалізації товару ФОП ОСОБА_1 без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій (РРО). Розрахунковий документ не створено і не надано на час завершення операції. Разом з тим, створено та надано з товаром не фіскальний чек №7881 від 25.07.2024 о 13:24 год. з реквізитами Ябко.

Також відповідно до акта приймання-передачі товарів від 24.07.2024 до договору комісії від №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 ФОП ОСОБА_1 отримав товар на загальну суму 33 001,10 грн, який реалізовано кінцевому споживачеві, але дані щодо надходження товару по вищевказаному акту не внесено до форми обліку товарних запасів станом на 30.07.2024.

Відповідно до листа від 30.07.2024 вх. ГУ ДПС у Київській області №51555/6 надано інформацію та копії документів, у тому числі за формою обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 , де відсутні дані щодо надходження товарів по акту від 24.07.2024 на суму 33 001,10 грн, що є порушенням встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації.

При співставленні фактичних залишків товарів станом на 26.07.2024 із документальним залишком, відображеним у відповідних документах, виявлено необлікований товар згідно відомості, що додається на загальну суму 38 543,00 грн. Первинні документи на товар, зазначений у відомості до перевірки не надано. Загальна сума необлікованих товарів становить 71 544,10 грн.

Відтак, стверджує, що під час фактичної перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі на суму 949,00 грн та відсутність ведення та/або порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 71 544,10 грн.

Заперечення та додаткові пояснення ФОП ОСОБА_1 або його представниками до контролюючого органу, який проводив перевірку не подавались.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 відсутні.

Представник позивача у відповіді на відзив, додаткових поясненнях не погодилась з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково зазначила, що долучена до відзиву копія чеку не має відомостей щодо суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює господарську діяльність за вказаною у чеці адресою. Тому вважає, що не можна однозначно стверджувати, що він був виданий у цьому самому магазині та цим самим суб`єктом господарювання. Запит податкового органу про надання документів не містив чіткої вказівки про надання документів за якийсь конкретний товар. Роздруківка з СОД РРО, надана представником відповідача, не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні КАС України, оскільки вона не містить жодної достатньої інформації щодо предмета спору. Разом з тим, позивач надав первинні документи, які підтверджують облік реалізованих товарів. Зазначені у відомості товарно-матеріальні цінності відображені в актах приймання-передачі від 22.07.2024 та від 25.07.2024 до договору комісії.

Водночас, повторно акцентує увагу на тому, що акт перевірки та спірне податкове повідомлення-рішення містять розбіжності в частині об`єктивної сторони порушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, а саме в акті зазначено: «встановлено факт продажу товарів…первинні документи на товар, зазначений у відомості, до перевірки не надано», а в податковому повідомленні-рішенні - «відсутність ведення та/або порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу». Тобто, під час проведення фактичної перевірки не було достеменно встановлено жодне з можливих порушень (наведені в нечитабельному акті та в спірному податковому повідомленні-рішенні), у зв`язку з чим висновки податкових органів про порушення позивачем вимог чинного законодавства є припущеннями інспекторів, тому оспорюване податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 № вважає незаконним, яке просить скасувати.

У письмових поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Київській області просить відмовити у задоволенні позову з підстав правомірності проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача та встановлених порушень під час її проведення. Вказує на те, що наказ Головного управління ДПС у Київській області від 25.07.2024 №1988-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 винесений відповідно до норм чинного законодавства.

Перевіркою встановлено факт проведення 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. працівником магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розрахункової операції з надходження готівкових коштів від продажу кабелю по ціні 949 грн без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій (ПРРО) Вчасно каса (фіскальний номер ). Розрахунковий документ не створено і не надано по завершенню розрахункової операції, а саме не надано разом із товаром та рештою здачі. Разом з цим, створено та надано з товаром не фіскальний чек №7881 від 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. з реквізитами Ябко WWW.YABKO.UA, чим порушено п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зі змінами та доповненнями.

Також перевіркою виявлено факт продажу через ПРРО товарів, які не були внесені до форми обліку товарних запасів до початку їх реалізації. Відповідно до акту приймання-передачі товарів до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 ФОП ОСОБА_1 отримав товар по акту приймання-передачі від 24.07.2024 на загальну суму 33001,10 грн, який реалізовано кінцевому споживачеві, але дані щодо надходження товару по вищевказаному акту не внесено до форми обліку товарних запасів станом на 30.07.2024, що є порушенням встановленого законодавством порядку ведення облік товарних запасів за місцем реалізації.

При співставленні фактичних залишків товарів станом на 26.07.2024 із документальним залишком відображеним у відповідних документах виявлено необлікований товар згідно відомості на загальну суму 38543,00 грн. Первинні документи на товар, зазначений у відомості до перевірки не надано. Загальна сума необлікованих товарів становить 71 544,10 грн, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 №, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 72 493,1 грн, у тому числі 949,00 грн (949,0 х 100%) за непроведення розрахункових операцій через ПРРО, та за порушення вчинене вперше на суму 71 544,1 грн (71 544,1 грн х 100%) за здійснення реалізації товарів, які необліковані у встановленому порядку. Виявлені фактичною перевіркою порушення, на думку представника третьої особи, не є спірними, а навпаки підтверджені як актом перевірки, так і відповідними додатками до нього. Таким чином, вважає дії посадових (службових) осіб контролюючого органу під час проведення фактичної перевірки правомірними, а тому висновки акта фактичної перевірки 01.08.2024 №40779/10/36/07/ ґрунтуються виключно на фактах, встановлених актом перевірки, є об`єктивними та в повному об`ємі відповідають нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, на думку представника третьої особи, ГУ ДПС у Волинській області правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 № про застосування штрафних (фінансової) санкцій в сумі 72 493,10 грн.

Крім того, у письмових поясненнях щодо позову просить розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Працівниками ГУ ДПС у Київській області на підставі наказу від 25.07.2024 №1988-п Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 , направлень від 25.07.2024 №7231/10-36-07-08, №7232/10-36-07-08 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.07.2024, тривалістю не більше 10 діб, за результатами якої складено акт перевірки від 01.08.2024 №40779/10/36/07/ НОМЕР_1 .

Актом фактичної перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями).

Під час перевірки працівниками ГУ ДПС у Київській області вручено 25.07.2024 уповноваженій особі ФОП ОСОБА_1 запит №1 про надання документів за наступним переліком:

1. заяву про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій №;

2. копії договорів оренди приміщення, що використовуються ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. банківські виписки по відкритим банківським рахункам за період з 01.10.2023 по 25.07.2024 у розрізі окремих операцій та їх призначень;

4. пояснення порядку отримання товарів до магазину ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

5. договори поставки товарів до магазину ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

6. відомості про фактичні залишки ТМЦ на момент перевірки за адресою: АДРЕСА_1 ;

7. відомості щодо реалізації товарів в магазині ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 з початку роботи;

8. відомості щодо можливості проведення розрахунків у безготівковій формі при реалізації товарів в розрізі кількості місць таких розрахунків із зазначенням назви платіжного терміналу та його заводського номеру;

9. документи щодо оформлення трудових відносин з працівниками;

10. з метою всебічного охоплення питань, що стосуються проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) надати інформацію за формою обліку товарних запасів станом на дату отримання цього запиту;

11. первинні документи щодо походження та руху товарів;

12. інші документи, які не ввійшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням діяльності з продажу товарів.

Податковий орган просив надати відповідь на вказаний запит в день отримання даного запиту особам, що здійснюють перевірку.

У позовній заяві представник позивача стверджує, що ГУ ДПС у Київській області після початку проведення перевірки (25.07.2024), так і на кінець перевірки (01.08.2024), а також поштою були надані відповідні первинні документи: договір комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024; акт приймання-передачі товарів від 22.07.2024 (додаток 1 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); акт приймання-передачі товарів від 24.07.2024 (додаток 2 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); акт приймання-передачі товарів від 26.07.2024 (додаток 3 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); форма ведення обліку товарних запасів; фіскальні чеки щодо контрольної закупки товару.

Як слідує із вказаного акта перевірки, перевіркою встановлено факт проведення 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. працівником магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розрахункової операції з надходження готівкових коштів від продажу кабелю (Belkin Braided Silicone Lighthing 1m) по ціні 949,00 грн без застосування програмного РРО Вчасно каса (фіскальний номер ), розрахунковий документ не створено і не надано по завершенню розрахункової операції, а саме не надано разом із товаром та рештою здачі. Разом з цим, створено та надано з товаром не фіскальний чек №7881 від 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. з реквізитами Ябко WWW.YABKO.UA.

Крім того, під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку та здійснює реалізацію у т.ч. технічно складних побутових товарів, у зв`язку з чим суб`єкт господарювання повинен вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації шляхом постійного внесення до форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

Внесення даних до форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації. Перевіркою виявлено факт продажу через ПРРО товарів, які не були внесені до форми обліку товарних запасів до початку їх реалізації.

Відповідно до акту приймання-передачі товарів до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 ФОП ОСОБА_1 отримав товар по акту приймання-передачі 24.07.2024 на загальну суму 33 001,10 грн, який реалізовано кінцевому споживачеві, але дані щодо надходження товару по вищевказаному акту не внесено до форми обліку товарних запасів станом на 30.07.2024. Відповідно до листа від 30.07.2024 вх. ГУ ДПС у Київській області №51555/6 надано інформацію та копії документів у т.ч. за формою обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 , де відсутні дані щодо надходження товарів по акту від 24.07.2024 на загальну суму 33 001,10 грн., що є порушенням встановленого законодавством порядку ведення облік товарних запасів за місцем реалізації.

При співставленні фактичних залишків товарів станом на 26.07.2024 із документальним залишком, відображеним у відповідних документах, виявлено необлікований товар згідно відомості, що додається, на загальну суму 38 543,00 грн. Первинні документи на товар, зазначений у відомості до перевірки не надано. Загальна сума необлікованих товарів становить 71 544,10 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що місце розрахунків у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 ФОП ОСОБА_1 не облаштовано пристроями для розрахунку платіжною картою.

Зауваження до акта перевірки від позивача чи його представників не надходили, водночас від позивача надійшов до ГУ ДПС у Київській області супровідний лист з описом вкладення від 25.07.2024 стосовно долучення документів на 23 аркушах до акта перевірки.

Від підпису акта перевірки уповноважена особа позивача, яка здійснювала розрахункові операції, а саме ОСОБА_2 , відмовилася, про що складено акт відмови від підписання акту перевірки №2041/10-36-07-08 від 01.08.2024.

На підставі акта перевірки від 01.08.2024 №40779/10/36/07/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР в загальній сумі 72 493,10 грн.

Як слідує з розрахунку фінансових санкцій згідно акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Київській області від 01.08.2024 №40779/10/36/07/, штрафні санкції застосовано за порушення: пунктів 1, 2 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі на суму 949,00 грн (100% вартості проданих з порушеннями товарів); пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР за відсутність ведення та/або порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 71544,10 грн (у розмірі вартості таких товарів).

Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 №, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 25.11.2024 №35366/6/99-00-06-03-02-06, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із застосуванням фінансових санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 КАС України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункти 80.2.2, 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України (правова підстава).

За приписами підпунктів 80.2.2, 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2023 у справі №420/9909/23 вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав незазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.

Застосовними у спорах цієї категорії також є висновки Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відповідно до яких неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Застосування таких висновків Великої Палати Верховного Суду знайшло своє відображення у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 29 листопада 2021 року у справі № 280/1367/20; від 01 грудня 2021 року у справі №400/1646/20; від 06 липня 2022 року у справі №815/5551/14, від 24 квітня 2023 року у справі №560/2210/19, від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21, від 27 квітня 2022 року у справі №140/1846/21, від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 28 грудня 2022 року у справі №160/14248/21, від 28 грудня 2022 року у справі №420/22374/21, від 23 лютого 2023 року у справі №160/20112/21, від 23 лютого 2023 року у справі №600/1402/22-а тощо.

Якщо систематизувати цю судову практику щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Виявлення під час розгляду справ допущення контролюючим органом істотних порушень норм податкового законодавства (до прикладу, встановлення факту відсутності законних підстав для призначення перевірки), це за висновками Верховного Суду може спричиняти наслідки у вигляді скасування наказу про призначення перевірки та/або рішень, прийнятих за її наслідками. Водночас, ті процедурні порушення, які за своїм змістом не є істотними за практикою Верховного Суду таких наслідків не спричиняють.

З огляду на викладене, слід акцентувати увагу на наявності істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідності відмежування у спорах цієї категорії питання «наявності підстав для проведення перевірки» від питання «достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі» та/або «недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпунктів 80.2.2, 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункти 80.2.2, 80.2.4 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Застосовуючи такі правові висновки Верховного Суду до спірних у цій справі правовідносин, суд, перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстав для проведення перевірки на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України, виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято наказ від 25.07.2024 №1988-п, є наявна в податкового органу інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

На підтвердження отримання такої інформації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Київській області, тобто податковий орган, що здійснював перевірку, надав суду лист Державної податкової служби України, який адресований Головним управлінням ДПС в областях та м. Києві від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-03-07. Із даного листа слідує, що з метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та з огляду на інформацію, яка опублікував ОСОБА_3 на офіційному YouTube каналі Плинський media стосовно здійснення незаконної реалізації дороговартісної техніки APPLE, яка потрапила на територію України без належного митного оформлення та сплати усіх необхідних податків та платежів, повідомлено наступне.

Так, згідно опублікованої ОСОБА_4 інформації на території України здійснюється реалізація дороговартісної техніки APPLE, при продажу якої продавцями пропонується різноманітні форми розрахунків, у тому числі безготівковими коштами (з банківської картки на банківську картку фізичної особи), віртуальними коштами (криптовалюта) тощо. При цьому такі розрахунки здійснюються без застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) та/або програмних РРО та відповідно без видачі споживачу відповідного розрахункового документа.

Також, згідно наведеної інформації, окремі продавці дороговартісної техніки APPLE не мають відповідних документів, які підтверджують облік та походження таких товарів у місці продажу.

З урахуванням цього листа Державної податкової служби України від управління податкового аудиту заступнику начальника ГУ ДПС у Київській області надійшла доповідна записка від 25.07.2024 №5224/10-36-07-08-13, з якої слідує наступне.

З метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області встановлено магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснюється реалізація техніки ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в якому провадить діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Проведеним аналізом встановлено неподання суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій за 24.07.2024 по ПРРО (ф/н НОМЕР_2 ).

Також встановлено, що сума готівкових виторгів господарського об`єкта за попередні періоди є суттєво менша порівняно з сумою виторгів інших господарських об`єктів суб`єктів господарювання, які працюють на одній території, займаються однаковим видом діяльності і мають однакові умови для отримання доходу.

Разом з цим, працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області в ході проведення заходів податкового контролю встановлені обставини, що свідчать про можливі порушення порядку проведення розрахунків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, на підставі п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України у доповідній записці просили дозволу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою, з 25.07.2024 тривалістю не більше 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2023 по останній день перевірки з метою перевірки дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), контролю щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).

Відтак, у даному випадку суд виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято спірний наказ, був лист Державної податкової служби України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-03-07 та доповідна записка начальника управління податкового аудиту від 25.07.2024 №5224/10-36-07-08-13, зі змісту яких вбачається правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункти 80.2.2, 80.2.4 ПК України).

Зазначення у наказі лише цих підпунктів без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним за наявності листа Державної податкової служби України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-03-07 та доповідної записки начальника управління податкового аудиту від 25.07.2024 №5224/10-36-07-08-13, у зв`язку з якими прийнято вищезазначений наказ.

Зазначення в наказі періоду діяльності позивача, за який необхідно провести перевірку, а саме з 01.10.2023, коли ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 22.04.2024, не є тією істотною обставиною, що впливає на законність проведення перевірки та є лише недоліком в оформленні рішення про проведення перевірки, однак не є підставою вважати його протиправним.

Отже, наведені представником позивача доводи щодо неправомірності проведення контролюючим органом фактичної перевірки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та судом не встановлено таких порушень вимог податкового законодавства під час призначення фактичної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо виявлених під час перевірки порушень законодавства суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі на суму 949,00 грн (100% вартості проданих з порушеннями товарів); відсутність ведення та/або порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 71544,10 грн (у розмірі вартості таких товарів).

Під час перевірки ГУ ДПС у Київській області було проведено контрольну розрахункову операцію із придбання 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. кабелю Belkin Braided Silicone Lighthing 1m по ціні 949,00 грн без застосування програмного РРО Вчасно каса (фіскальний номер ) та нестворення і невидачі розрахункового документа. Водночас продавцем видано фіскальний чек №7881 від 25.07.2024 на суму 949,00 грн з реквізитами Ябко WWW.YABKO.UA. Однак вважати такий документ розрахунковим у розумінні Закону №265/95-ВР нема підстав з огляду на наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР. Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані в обов`язковому порядку проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону, зокрема фінансова санкція за вказане порушення передбачена статтею 17 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за рішенням контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні контрольної розрахункової операції продано 25.07.2024 о 13 год. 24 хв. кабель Belkin Braided Silicone Lighthing 1m по ціні 949,00 грн без застосування програмного РРО Вчасно каса (фіскальний номер ) та нестворення і невидачі розрахункового документа.

Так, х-звітом Зміна 25.07.2024 РРО Вчасно каса (фіскальний номер ) станом на 13 год. 36 хв. 25.07.2024 підтверджено відсутність проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зазначений реєстратор розрахункових операцій.

Наданий посадовій особі контролюючого органу під час проведення контрольної закупки товару документ, а саме чек №7881 від 25.07.2024 на суму 949,00 грн з реквізитами Ябко WWW.YABKO.UA не можна вважати розрахунковим документом, оскільки в ньому відсутні обов`язкові реквізити, які передбачені законодавством.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 затверджене Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі - Положення №13).

Так, пунктами 1 та 2 розділу II Положення №13 визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) розрахунковий документ, створений реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги), який має містити обов`язкові реквізити згідно з визначеним переліком. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, такий документ не приймається як розрахунковий.

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою №ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення (пункт 1 Розділу ІІ Положення № 306)

Пункт 2 Розділу ІІ Положення передбачає, що фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику "Типи об`єктів оподаткування" та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/ квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери "ПН" (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери "ІД" (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9)

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери "ЕПЗ" (рядок 15);

напис "Платіжна система" (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис "Касир" (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи "Касир" та "Держатель ЕПЗ" (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово "Сума" або "Усього" (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери "ПДВ" (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті "Акцизний податок" його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ЗН". Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ФН" або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ФН ПРРО" (рядок 30);

напис "Фіскальний Чек" та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

Таким чином, Закон № 265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення №13 - форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).

З урахуванням вищенаведеного виданий під час контрольної закупки чек №7881 від 25.07.2024 на суму 949,00 грн не можна вважати розрахунковим документом, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів, визначених Положенням №13. Видача продавцем такого чеку підтверджується також актом про повернення товару від 25.07.2024, складеного посадовою особою контролюючого органу, який підписаний продавцем ОСОБА_2 .

Долучені до позову копії фіскальних чеків №eWToFRiVpJ0, №Sw-JbYcZYHg РРО Вчасно каса (фіскальний номер ) на підтвердження розрахункової операції суд до уваги не бере, оскільки такі розрахункові операції проведені 25.07.2024 о 14:56:24 та о 14:57:08, тобто вже після здійснення контрольної закупки, яка відбулася 25.07.2024 о 13 год. 24 хв.

Відтак, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на суму 949,00 грн на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме за непроведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та невидача розрахункового документу встановленого зразка.

Щодо встановленого під час перевірки порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суд зазначає наступне.

Пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Згідно з абзацом 60 статті 2 Закону №265/95 термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту" для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 №231. Смартфони та мобільні телефони відносяться до даного переліку.

Згідно з статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначає Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033 (далі - Порядок №496).

Згідно пункту 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Отже документами, що є підставою для внесення записів до товарних запасів є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.

В свою чергу законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку товарних запасів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Під час перевірки було встановлено порушення позивачем ведення порядку обліку товарних запасів та здійснення продажу товарів, які не відображені в обліку, а саме виявлено неоприбуткований товар в місці їх реалізації на загальну суму 71544,10 грн, які не підтверджені під час проведення перевірки первинними документами, що підтверджують облік та походження товарів.

Пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в третьому абзаці цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому, до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Відтак, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №420/12275/22).

Щодо посилання представника позивача на те, що документи щодо походження і обліку товарних запасів наявні та були надані контролюючому органу в повному обсязі слід зазначити наступне.

Пунктом 85.2. статті 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Разом з тим, згідно з пунктами 85.4-85.9 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки. Забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису. Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). У разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

Відтак, зважаючи на наведені положення Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а контролюючий орган в свою чергу має право (не обов`язок) отримувати у платників податків належним чином завірені копії відповідних документів шляхом оформлення запиту.

Стосовно наявних в матеріалах справи та долучених до перевірки: договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024; акта приймання-передачі товарів від 22.07.2024 (додаток 1 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); акта приймання-передачі товарів від 24.07.2024 (додаток 2 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); акта приймання-передачі товарів від 26.07.2024 (додаток 3 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024); форми ведення обліку товарних запасів, то суд зауважує наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - Порядок №496). У цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Пунктом 2 розділу І Порядку №496 передбачено, що опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Так, облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 496).

Разом з тим, пунктом 11 Розділу ІІ Порядку №496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Відповідно до статей 1011-1012 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Статтею 1018 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Судом встановлено, що 22.07.2024 між ФОП ОСОБА_5 (комітент) та ФОП ОСОБА_1 (комісіонер) укладено договір комісії №СЮ-22-07-24-МД, пунктом 1.2 якого визначено, що конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту продукції, а також інші умови та вказівки комітента наведено у актах приймання-передачі до цього договору.

Так, відповідно до акта приймання-передачі товарів від 22.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 1 до цього договору) комітент передав комісіонеру товари згідно з переліком 787 одиниць на загальну суму 879 372,00 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі товарів від 24.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 2 до цього договору) комітент передав комісіонеру товари згідно з переліком 22 одиниці на загальну суму 33 001,10 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі товарів від 26.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 3 до цього договору) комітент передав комісіонеру товари згідно з переліком 11 одиниць на загальну суму 17 940,00 грн.

Суд зауважує, що акти приймання-передачі товарів підтверджують лише факт отримання товару на комісію, але не його облік в господарській одиниці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час перевірки також надавалася контролюючому органу форма ведення обліку товарних запасів (за липень 2024 року), в якій відображена інформація про первинні документи, а саме про надходження товарів від комітента на підставі: акта приймання-передачі товарів від 22.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 на суму 879 372,00 грн; акта приймання-передачі товарів від 22.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 24.07.2024 на суму 15 061,10 грн; акта приймання-передачі товарів від 26.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 24.07.2024 на суму 17 940,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що до відповідної форми ведення обліку товарних запасів не внесено акт приймання-передачі товарів від 25.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 2/1 до цього договору) про передачу комітентом комісіонеру товарів згідно з переліком 6 одиниць на суму 33 044,00 грн, що свідчить про порушення позивачем ведення обліку товарних запасів на вказану суму на час проведення перевірки. Такий акт приймання-передачі товарів був наданий суду лише разом із відповіддю на відзив. При цьому, у позовній заяві представник позивача про наявність такого акта приймання-передачі товарів не згадує. Доказів його надання представникам контролюючого органу під час проведення перевірки суду не надано, у зв`язку із чим податковим органом встановлено необлікований товар на загальну суму 38 543,00 грн, що перерахований у відповідній відомості, яка долучена до акта фактичної перевірки. Однак суд не погоджується щодо включення до цієї відомості інформації про необлікований товар, а саме безпровідної зарядки Zens Dual + Watch Aluminium Wireless Charger Black (ZEDC05BM/00) вартістю 5499,00 грн, оскільки інформація про таку одиницю товару відображена в акті приймання-передачі товарів від 22.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 1 до цього договору) під №36, який буд наданий перевіряючим під час проведення перевірки. Відтак, суд дійшов висновку, що фактичною перевіркою підтверджено наявність необлікованого в господарській одиниці позивача товару на суму 33 044,00 грн.

При цьому, суд не бере до уваги форму ведення обліку товарних запасів (складена станом на 30.07.2024), додану представником позивача до відповіді на відзив, в якій міститься інформація про акт приймання-передачі товарів від 25.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 24.07.2024 (додаток 2/1 до цього договору) на суму 33 044,00 грн, оскільки така форма ведення обліку не була надана контролюючому органу під час проведення фактичної перевірки та складання 26.07.2024 відомості про необлікований товар.

Водночас суд не погоджується із висновками податкового органу про те, що позивачем порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації на суму 33 001,10 грн.

Так, під час проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу було надано, зокрема, акт приймання-передачі товарів від 24.07.2024 до договору комісії №СЮ-22-07-24-МД від 22.07.2024 (додаток 2 до цього договору), відповідно до якого комітент передав комісіонеру товари згідно з переліком 22 одиниці на загальну суму 33 001,10 грн.

Інформація про такий акт приймання передачі-товарів була внесена до форми ведення обліку товарних запасів, однак помилково зазначено у цій формі ведення обліку товарних запасів інформацію про загальну вартість товарів за цим первинним документом, де вказана сума 15 061,10 грн, а не 33 001,10 грн. На думку суду, така технічна описка у формі ведення обліку товарних запасів не може свідчити про відсутність первинних документів, які підтверджують надходження товарів на загальну суму 33 001,10 грн, а тому суд вважає безпідставним застосування до позивача штрафної санкції на вказану суму.

Відтак, суд дійшов висновку, що в ході проведення перевірки податковим органом правомірно встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР та застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 33 993,00 грн за непроведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та невидачу розрахункового документу встановленого зразка на суму 949,00 грн та за порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 33 044,00 грн.

В іншій частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 38 500,10 грн (33 001,10 грн + 5 499,00 грн) податковим органом не доведено порушення позивачем ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходилися у місці продажу, оскільки облік таких товарів підтверджений первинними документами (актами приймання-передачі товарів), які були надані контролюючому органу під час перевірки.

Враховуючи наведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.09.2024 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 38 500,10 грн є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки суд задовольняє позов частково, тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 514,64 грн в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06 вересня 2024 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 38 500,10 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот гривень 10 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 514,64 грн (п`ятсот чотирнадцять гривень 64 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4; код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Київській області (03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5а; код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Повний текст судового рішення виготовлено 13 березня 2025 року.

Суддя Н. В. Стецик