Справа № 520/21691/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд"
до Харківської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд» (далі ТОВ «Авто Тренд», Товариство, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі відповідач, митний орган), в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000341/2 від 09.05.2024;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Тренд судовий збір у сумі 7564,85 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі відповідно до доказів, що надаються до позову.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 520/21691/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Сімферопольський, буд. 6, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61052, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано противоправним та скасовано рішення Харківської митниці () про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000341/2 від 09.05.2024.

Стягнуто з Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Сімферопольський, буд. 6, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61052, ) сплачений судовий збір у розмірі 7564 (сім тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 85 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі № 520/21691/24 Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/21691/24 - залишено без змін.

Представник позивача надав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд апеляційної інстанції стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь ТОВ "Авто Тренд" () витрати на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання умов додаткової угоди № 11 від 29.07.2024 представником позивача адвокатом Бондаренко І.В. підготовано та подано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу по справі № 520/21691/24, у зв`язку з чим, між позивачем та представником підписано акт прийому-передачі виконаних послуг вартістю 3000,00 грн сплату яких підтверджено платіжною інструкцією № 14298 від 18.12.2024.

Враховуючи викладене, вважав наявними підстави для стягнення з відповідача судових витрат за надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Харківська митниця правом на подання заперечень на заяву позивача не скористалась.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем до матеріалів справи додано: договір № 04/01-24С про надання правничої (правової) допомоги від 04.01.2024, додаткову угоду № 11 від 29.07.2024 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24С від 04.01.2024, акт прийому передачі виконаних послуг від 17.12.2024 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24С від 04.01.2024, платіжну інструкцію № 14298, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3363.

З вказаних документів, судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Авто Тренд» (далі Клієнт) та ТОВ «ЗМЗ ПС» в особі директора Бондаренко Інни Віталіївни (далі Виконавець) 04.01.2024 укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24С (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правову допомогу, а саме:

- юридичні послуги по представництву інтересів клієнта в будь яких судах, в тому числі Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони узгодили, що клієнт здійснює попередню оплату юридичних послуг в розмірі, узгодженому сторонами в додаткових угодах до цього договору, на підставі відповідного рахунку.

Сторони узгодили, що вартість юридичних послуг вираховується відповідно до витраченого часу на надання такої послуги з розрахунку 1000,00 грн за одну годину роботи адвоката (п. 3.2 Договору).

За змістом п. 3.3 договору сторони узгодили орієнтовну вартість та перелік послуг за договором, зокрема, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу тривалістю 3 години вартістю 3000 грн.

Згідно із актом приймання-передачі виконаних послуг від 17.12.2024 в рамках укладеної між сторонами додаткової угоди № 11 від 29.07.2024 до договору про надання правової допомоги № 04/01-24С від 04.01.2024 виконавцем надана клієнту професійна правнича допомога, а саме: правова допомога по адміністративній справі № 520/21691/24 в Другому апеляційному адміністративному суді щодо скасування рішень Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000341/2 від 09.05.2024.

Виконавцем надані послуги з підготовки та подання до Другого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу вартістю 3000,00 грн, виходячи з 3 годин часових затрат на надання такої послуги.

На підтвердження здійснення оплати на користь адвоката за надані послуги позивачем додано платіжну інструкцію № 14298 від 16.12.2024 на загальну суму 3000,00 грн.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем, які він вважав достатніми для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що на виконання вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, зазначає наступне.

Дослідивши відзив на апеляційну скаргу, вартість за написання якого визначена у сумі 3000 грн, колегія суддів дійшла висновку, що такий розмір правничої допомоги є реальним, співмірним з обсягом виконаної роботи, часом витраченим на її виконання, а також складністю справи та якістю складеного документу.

Також, під час перегляду даної справи, суд апеляційної інстанції враховує обсяг вказаного документу - 7 сторінок, детальну аргументацію своєї правової позиції представником позивача та фактичне значення цього відзиву для справи (відмова у задоволенні вимог апеляційної скарги контролюючого органу).

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, відсутність заперечень суб`єкта владних повноважень з приводу заявленої до стягнення суми судових витрат, а також прийняття судом апеляційної інстанції рішення про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, колегія суддів вважає, що у даному випадку витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн є реальними, співмірними з обсягом виконаної роботи, та підтвердженими матеріалами справи.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника ТОВ «Авто Тренд» про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ст.ст.243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд» адвоката Бондаренко Інни Віталіївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Харківської митниці (61003, м. Харків, вул. Миколаївська, будинок 16Б ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд» (62371, Харківська обл, Харківський район, с. Подвірки, пров. Акварельний 1/3, ) судові витрати на правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Макаренко Я.М. Жигилій С.П.