Справа № 676/4834/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/4834/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Палінчак О.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

10 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

19.04.2024 до Хмельницького міськрайонного суду надійшла заява Заїки В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат по справі, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2024 заяву задоволено частково.

Ухвалено в адміністративній справі №676/4834/24 додаткове рішення у формі ухвали.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В решті вимог, а саме щодо стягнення 15000 грн - відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, визнання представником відповідача допущеної помилки та її усунення, поновлення прав позивача, заявлений до відшкодування їх розмір (15000,00 грн.) є надмірним. Тому необхідно зменшити витрати на правничу допомогу до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що статтею 134 КАС України не встановлено порядку розподілу судових витрату випадку закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Також вказано, що відповідачем у справі є Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, яке являється територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який розташований в м. Хмельницькому. При цьому Департамент патрульної поліції не виступав відповідачем у справі, проте суд стягнув витрати на професійну правничу допомогу саме за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення та за відсутності клопотань сторін про розгляд справи за їх участю колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.09.2024 клопотання представника відповідача Володимира Олексійовича Линюка про закриття провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Заїка Валерій Вікторович, до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Зобов`язано Головне Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області повернути фактичному відправнику ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частин 1 та 3 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Положенням частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частини п`ятій статті 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи: договір про надання правничої допомоги від 10.07.2024; детальний опис наданих послуг; акт прийому-передачі наданих послуг від 15.07.2024 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н4 від 10.07.2024; ордер №1000180 від 10.07.2024 про надання правничої (правової) допомоги; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 15.07.2024 адвокатом надано такі послуги:

- підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій (4 год.) 5000 грн;

- складання та подання позовної заяви (4 год) 10000 грн.

Загальна сума винагороди за надані послуги складає 15000 грн.

Враховуючи зміст виконаних робіт (наданих послуг), судом першої інстанції правильно вказано, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини не вимагало великих зусиль адвоката та не вимагало розробки стратегії по справі, оскільки дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності і розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, визнання представником відповідача допущеної помилки та її усунення, поновлення прав позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений до відшкодування їх розмір (15000,00 грн.) є надмірним, а тому необхідно зменшити витрати на правничу допомогу до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно доводів скаржника про те, що на сьогоднішній день, відсутня норма, яка встановлює можливість розподілу судових витрат між сторонами або стягнення наведених витрат з іншого учасника справи у разі закриття провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд зазначає наступне.

У даній справі, провадження в якій було закрито, на підставі клопотання відповідача від 09.09.2024 та п. 8. ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

При цьому, ч. 2 ст.238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Отже ч. 2 ст. 238 КАС України встановлено обов`язок суду вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат у разі закриття провадження за статтею 238 КАС України.

У даній справі настали підстави для закриття провадження встановлені п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України, із заявою про закриття провадження в цьому випадку звернувся відповідач, при цьому на користь позивача ухвалою суду стягнуто сплачений судовий збір.

За таких обставин судом першої інстанції правильно здійснено розподіл судових витрат, а саме витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Також частиною 6 ст.143 КАС України встановлено, що у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Таким чином, у випадку закриття провадження у справі, суд має вирішити питання про розподіл судових витрат.

Вказане спростовує твердження апелянта про відсутність підстав для розподілу судових витрат при закритті провадження у справі.

Щодо посилання скаржника на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду викладені у постанові від 15.08.2024 у справі №686/6548/24 суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В апеляційній скарзі скаржник вказує про те, що ніхто не заважав позивачу звернутися до органу поліції, інспектором якого винесено оскаржувану постанову, та оскаржити постанову в порядку Гл.24 КУпАП. З огляду на зазначене позивач взагалі б не сплачував ані судовий збір ані послуги адвоката, а відтак понесені ним витрати не можуть бути такими які рахуються фактичними і неминучими, оскільки законом передбачено інший альтернативний спосіб відновлення порушеного права.

Стосовно таких тверджень скаржника суд зазначає, що законом передбачено можливість оскаржити постанову поліцейського як до самої поліції так і до суду, при цьому особа самостійно вибирає спосіб захисту своїх прав. Державний орган не може вказувати особі, яким саме способом захищати свої права за наявності у неї кількох способів захисту.

Крім того суд звертає увагу на те, що рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення прийняте відповідачем лише 05.09.2024, тобто після відкриття провадження у справі (13.08.2024).

Також скаржником вказано про те, що відповідачем у справі є Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, яке являється територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який розташований в м. Хмельницькому. При цьому Департамент патрульної поліції не виступав відповідачем у справі, проте суд стягнув витрати на професійну правничу допомогу саме за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Колегія суддів зазначає, що Управління патрульної поліції в Хмельницькій області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та становлять єдину систему, що встановлено Положенням про Департамент патрульної поліції, а тому судом першої інстанції вірно стягнуто витрати на професійну правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 272, 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.