Справа № 300/6659/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/6659/24 пров. № А/857/32329/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Прачук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2024 року (суддя Волоско І.Р., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні запису про боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №67704983 від 14.12.2021 з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості щодо боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є боржником у виконавчому провадженні №67704983 з виконання постанови №461/4410/21, виданої 22.07.2021 Галицьким районним судом м. Львова, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 11 150,00 грн. штрафу в дохід держави; товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 - конфісковано в дохід держави. На виконання вказаної постанови, ОСОБА_1 було сплачено штраф розмірі 11 150,00 грн., витрати за зберігання на складі митниці товарів, які були предметом порушення митних правил - 5 107, 46 грн. та 454 гривень судового збору. З метою виключення даних про себе з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_2 звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак позивача було повідомлено про те, що на даний час здійснюється розпорядження конфіскованим майном відповідно до чинного законодавства і в даному випадку підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виникнуть лише у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Разом з цим, позивач не погоджується із такою відповіддю відповідача, оскільки вважає, що він виконав усі грошові та інші зобов`язання перед державою у повному обсязі, у зв`язку з чим відомості про позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що станом на день подання позову позивачем в повному обсязі виконане рішення суду, сплачено штраф, витрати за зберігання товару на складі митниці, судовий збір, однак інформація про боржника все ще міститься в Єдиному реєстрі боржників. Вказує, що утилізація (знищення) товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил не була фактично виконана державним виконавцем не у зв`язку з ухиленням боржника від виконання своїх зобов`язань, а з інших підстав незалежних від боржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 09.04.2021 р. державним інспектором УЗПМП Галицької митниці Держмитслужби відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0668/20900/21.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2021 р. у справі №461/4410/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 11 150,00 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 00 коп. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил 0668/20900/21 від 09.04.2021 року товар - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил, в розмірі 5 107,46 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454 гривень судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22.09.2021 постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишено без змін.

Виконавче провадження №67704983 з примусового виконання постанови №461/4410/21, виданої 22.07.2021 Галицьким районним судом м. Львова про конфіскацію товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 р., перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Так, 14.12.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

16.12.2021 року державним виконавцем, у відповідності до пункту 8 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1724 від 26.12.2001, винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є боржником у виконавчому провадженні №67704983.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , на виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2021 у справі №461/4410/21, було сплачено штраф розмірі 11 150,00 грн., витрати за зберігання на складі митниці товарів, які були предметом порушення митних правил - 5 107, 46 грн. та 454 гривень судового збору.

З метою виключення даних з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виконання ним рішення та виключення інформації про нього як боржника з Єдиного реєстру боржників.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом №11729/06.1-18/22557 від 28.08.2024 повідомив позивача про те, що на даний час здійснюється розпорядження конфіскованим майном відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 19 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць під час передавання майна, конфіскованого за рішенням судів, та розпорядження ним, затвердженого наказом Міністерства юстиції, Міністерство фінансів України від 23.03.2018 №892/5/379, у разі реалізації, переробки або знищення (утилізації) чи безоплатного передавання конфіскованого майна державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавчі провадження».

У даному випадку, підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виникнуть лише у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №67704983.

Крім цього, посилаючись на ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження та п. 6 Розділу 10 Положення №2432/5 відповідач зазначає, що відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників з підстав, передбачених законодавством, або на підставі судового рішення.

Позивач не погоджується із такою відповіддю відповідача, оскільки вважає, що він виконав усі грошові та інші зобов`язання перед державою у повному обсязі, у зв`язку з чим відомості про позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, оскільки підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, які визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, не настали.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як установлено пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону №1404-VIIIєдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 9 Закону №1404-VIIIвідомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості:

1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи;

2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ;

3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця;

4) номер виконавчого провадження;

5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (частина шоста статті 9 Закону №1404-VIII).

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (Положення № 2432/5), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2015 №614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2015 за № 478/26923. Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Положення № 2432/5, Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону № 1404-VIII;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням наведеного, ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII та п. 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Поряд із цим, у ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Так, у частині першій вказаної статті визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналізуючи зміст вищевказаних норм суд зазначає, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Згідно з матеріалами справи, виконавче провадження №67704983 відкрито за виконавчим листом Галицького районного суду м. Львова в частині конфіскації майна.

Тобто, підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виникнуть лише у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №67704983.

Як вірно вказує суд першої інстанції, відсутні докази того, що постанова суду в частині конфіскації майна виконана, а виконавче провадження є завершеним.

З урахуванням такого у відповідача не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, як це визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, та відповідачем не була допущена протиправна бездіяльності по відношенню до позивача з урахуванням предмету та підстав позову.

При цьому, факт тривалого невиконання постанови Галицького районного суду м.Львова у справі №461/4410/21 від 22.07.2021 р. не може бути в розумінні частини сьомої статті 9, частин першої, четвертої статті 40 Закону № 1404-VIII, пункту 23 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, пункту 6 розділу ХІ Положення № 2432/5 підставою для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників про боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №67704983.

Крім того, якщо позивач вважає, що виконання рішення суду про конфіскацію майна не залежить від нього, а є виключною компетенцією відповідача, а відповідач припустився протиправної бездіяльності не виконуючи таке рішення суду, внаслідок чого відомості про позивача наявні в Єдиному реєстрі боржників, він вправі оскаржити таку бездіяльність до суду з урахуванням характеру спірних правовідносин, оскільки при наявності невиконаного зобов`язання у виді конфіскації майна, в якому боржником виступає саме позивач, виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників, суперечитиме меті ведення цього реєстру.

Колегія суддів наголошує, що сплата боржником штраф, витрат за зберігання товару на складі митниці. ніяким чином не впливає на хід виконавчого провадження, позаяк виконавче провадження №67704983 було відкрито виключно в частині конфіскації товарів.

Апеляційний суд резюмує, що відсутні підстави для виключення позивача із Єдиного реєстру боржників, оскільки Закон № 1404-VIII, Інструкція №512/5 та Положення № 2432/5 закріплюють вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, в той же час, доказів настання однієї з таких обставин суду не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2024 року №300/6659/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 11.03.25