Справа № 149/335/25
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/335/25
Провадження №2-а/149/34/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.

при секретарі Олійник І. С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративноим позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 558 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Не погоджуючись з вказаною постановою та вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 просить її скасувати.

Ухвалою суду від 18.02.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

27.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення є обгрунтованим і законним.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

Суд, дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 558 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу.

Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що підставою для ухвалення оскаржуваного рішення був висновок суб"єкта владних повноважень, що громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як це передбачено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, однак, у вчизначений в повістці термін не прибув, підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав, чим порушив ч. 3. ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оборону України" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 викликався повісткою на 11:00 год. 11.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернута з відміткою "за закінченням терміну зберігання", на що також вказує представник відповідача у своєму відзиві. Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що повернення поштовоговідправлення із відміткою "за закінченням терміну зберігання" в розумінні п.п. 2 п. 41 Порядку не є належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності в ОСОБА_3 умислу на неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою матеріали справи не містять, поштова адреса позивача актуальна.

Крім того, у своєму відзиві представник відповідача зазначає, що про час, дату та місце розгляду справи позивача було особисто повідомлено в протоколі про адміністративне правопорушення №558 від 12.12.2024, однак 24.12.2024 він не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, в зв`язку з чим з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП було винесено оскаржувану постанову за відсутності позивача. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення №558 від 12.12.2024 позивача під підпис було ознайомлено з часом та датою розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 14:00 год. 24.12.2024, однак оскаржувана постанова винесена 26.12.2024. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які могли б підтвердити, що позивача було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи саме на 26.12.2024, що, в свою чергу, було б підставою для можливості ухвалення рішення у справі про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка до відповідальності притягається.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем у ході судового розгляду не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 558 від 26.12.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та провадження у справі про адміністратвине правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Павлюк О. О.