Справа № 732/379/25
Суддя: Карпинська Н. М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/379/25
Провадження № 2-а/732/4/25
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

12 березня 2025 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 в суді зареєстровано позов, сформований в системі «Електронний суд» 11.03.2025 про скасування постанови про притягнення позивача 16 грудня 2024 року до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим ст. 161 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст.161КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову від 16 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративний позов подав у березні 2025 року тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Вказує, що у його присутності склали постанову і він надавав їм пояснення щодо необґрунтованості такої постанови. Тобто про оскаржувану постанову позивач був обізнаний від дня її винесення.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Така правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 522/14986/19, від 26 січня 2021 року у справі № 757/48987/18-а, від 16 лютого 2023 року у справі № 697/1044/22 та від 05 жовтня 2023 року у справі № 750/8462/22, які відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, позивач має право вказати підстави для поновлення строку.

Згідно ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, позивачу необхідно надати до суду документи, які підтверджують сплату ним судового збору в сумі 484,48 грн , або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Заявлене позивачем клопотання про відстрочку судового збору до моменту винесення рішення суд визнає необгрунтованим.

Виходячи із системного, цільового та граматичного тлумачення законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначала, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають (постанова від 18 березня 2020 року № 543/775/17).

Відповідно до Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.81 №R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики ЄСПЛ вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Також ЄСПЛ виходить із того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Така позиція була викладена у справі «Георгел та Георгета Стоїческу проти Румунії».

При розгляді справ ЄСПЛ з`ясовує , чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси у суді. Для того щоб гарантувати такий справедливий баланс та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від сплати судового збору тих заявників, які можуть довести своє вразливе фінансове становище.

Отже, на переконання ЄСПЛ, при визначенні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансових можливостей заявника, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Законом України «Про судовий збір» визначено, що підставою для відстрочки або розстрочки сплати судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення рішення у справі, а також зменшення розміру судового збору або ж звільнення від його сплати є майновий стан сторони. Отже, як убачається з практики ЄСПЛ, підставою для відповідного рішення суду може бути «фінансовий стан». А за національним законом, «майновий стан» особи.

Таким чином, основою визначення фінансового стану сторони, на думку ЄСПЛ, є наявність чи відсутність у сторони «вільних» коштів, які необхідно сплатити. Поняття ж «майновий стан» набагато ширше. Майном уважається окрема річ, сукупність речей, у тому числі гроші, а також майнові права та обов`язки.

Судом враховується, що довідка від 09.05.2023 № 3003-500275227 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб не вказує про вкрай низький дохід позивача. Доказів на підтвердження свого майнового стану, зокрема відомості з банківських установ про відсутність коштів на рахунках, даних про своє майно із державних реєстрів, позивачем не надано. Відомості за формою ОК-7 вказують лише на те, що позивач періодично був застрахованою особою. Довідок про отримані суми соціальних допомог, у тому числі у зв`язку із статусом внутрішньо-переміщеної особи позивачем не надається.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що підстав для відстрочки сплати судового збору нема.

Керуючись ст. ст. 160,161,169,171 КАС України,

УХВАЛИЛА:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору.

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена тільки в частині розміру процесуальних витрат.

Суддя Карпинська Н.М.