Справа № 160/20039/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/20039/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

секретар Корсун Ю.В.

за участі представника позивача Бурі О.Є.

представника відповідача Ваховської Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року (суддя Маковська О.В., повне судове рішення складено 11 листопада 2024 року) в справі № 160/20039/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Експі» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-Експі» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 травня 2024 року:

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 16 897 996,50 грн, з яких 15 620 602 грн - за податковими зобов`язаннями, 1 277 394,50 грн - за штрафними санкціями,

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 39 356,25 грн, з яких 31 485 грн - за податковими зобов`язаннями, 7 871,25 грн - за штрафними санкціями,

№ про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по декларації за 9 місяців 2023 року на суму 13 359 577,00 грн,

№ про застосування на підставі п. 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України штрафу у розмірі 5 % від обсягу постачання без податку на додану вартість у сумі 1 322,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Апелянт вказує, що перевіркою встановлено, що безпосередньо виконавцем послуг були ТОВ «ЯВІР-2005», ПП «Еверест О», ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х», а ТОВ «Партнер Експі» лише виступав генеральним підрядником.

Фактично працівники позивача не здійснювали виконання послуг.

Тобто ТОВ «Партнер-Експі» нараховувало заробітну плату та включало її до складу витрат, що зменшували оподатковуємий прибуток підприємства, по працівникам, які фактично не виконували своїх обов`язків та не надавали безпосередньо послуг на користь замовників, а саме віднесено до складу витрат по рахунку 92 «Адміністративні витрати» суми заробітної плати працівників в розмірі 99 921 522 грн, які були нараховані за нібито за надання послуг охорони.

Перевіркою встановлено відсутність отримання доходів від діяльності, що здійснює підприємство самостійно, а послуги, які реалізовувалися замовникам, були придбані у ТОВ «ЯВІР-2005», ПП «Еверест О», ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х».

Вказане свідчить про те, що позивачем завищено витрати, які зменшують оподаткований прибуток на суму нарахованої заробітної плати працівникам за здійсненні послуги з супроводження вантажів ПАТ «Запорізький завод феросплавів», ПАТ «Жидачевський ЦПК», ТОВ «Укрлоудсистем», ПАТ «МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», ПАТ «Одесанафтопродукт», ПАТ «Синтез Ойл», ПАТ «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ», ТОВ «Кварцит ДМ», ТОВ «Протон-21», ПАТ «ЧОРНОМОРСЬКИЙ ПАЛИВНИЙ ТЕРМІНАЛ» в сумі 99 921 522 грн.

Також в ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини позивача з ТОВ «СМАРТХОЛД КОМПАНІ» на підставі договору поставки від 24 листопада 2017 року №241117, встановлено відсутність походження ТМЦ по ланцюгу постачання, відсутність доказів щодо транспортування ТМЦ, відсутність матеріальних та людських ресурсів для здійснення господарської діяльності. Фактично ТОВ «Партнер-Експі» з ТОВ «СМАРТХОЛД КОМПАНІ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції.

Між ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» та ТОВ «СМАРТХОЛД КОМПАНІ» операції з поставки товару реально не виконувались, мали безтоварний характер, не призвели до реальних змін у майновому стані підприємства, відтак не давали підстав для формування податкової звітності з урахуванням цих операцій, тому позивачем занижено об`єкт оподаткування з урахуванням завищених витрат на загальну суму 117 522 грн.

Перевіркою встановлено надання коштів на придбання палива особам, які не знаходились на робочому місці та знаходились на лікарняному. Суми податкового кредиту по придбанню палива віднесено до складу податкового кредиту в повному обсязі у відповідному періоді. Перевіркою не встановлено, на які господарські цілі витрачено паливо вищевказаними особами. В порушення п. 189.1 ст. 189, абз. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ по ТМЦ, що не використані в господарській діяльності підприємства (відсутність автомобілів, для роботи яких необхідні ПММ), на загальну суму 8 249 грн.

Крім того, в порушення пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» не здійснено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або виявлено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів таких податкових накладних, внаслідок порушень використання пального працівниками, які знаходилися на лікарняних.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом проведено планову виїзну перевірку ТОВ ПАРТНЕР-ЕКСПІ за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 з питань додержання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 по 30.09.2023.

За результатами перевірки складено акт від 15.03.2024 №648/04-36-07-04/32350440, яким встановлено наступні порушення:

1. п. 189.1 ст. 189, абз. г п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 31 753 грн;

2. відповідно до п. 120-1.1, п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України буде застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію та не реєстрацію податкових накладних;

3. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суми податку на прибуток на загальну суму 15 620 602 грн;

4. пп. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та пункту 4 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773) (форма №4ДФ з 01.01.2021), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, в частині подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків і сум утриманого з них податку за період, що перевірявся, що призвело до не відображення доходів фізичних осіб та сум утриманого з них податку, з ознакою доходу « 126»;

5. пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, абз. а п. 176.2 ст. 176 ПК України, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3666,93 грн;

6. пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням пп. е пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164 ПК України, що призвело до не сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 10728,99 грн;

7. пп. 1.4, 1.6 п. 16 1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, що призвело до не сплати військового збору у сумі 733,15 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.05.2024:

- №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, який сплачують інші підприємства, на суму 16 897 996,50 грн, з яких 15 620 602 грн - за податковими зобов`язаннями та 1 277 394,50 грн - за штрафними санкціями;

- №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 39 356,25 грн, з яких 31 485 грн - за податковими зобов`язаннями та 7 871,25 грн - за штрафними санкціями;

- №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення об`єктом оподаткування податком на прибуток по декларації за 9 місяців 2023 року на суму 13 359 577,00 грн;

- №, згідно з яким на підставі п. 120-1 ст. 120-1 ПКУ застосовано штраф у розмірі 5 % від обсягу постачання без ПДВ у сумі 1 322,00 грн.

За результатами розгляду скарги позивача ДПС листом від 10.07.2024 №21072/6/99-00-06-01-01-06 повідомлено позивача про залишення скарги без задоволення, а податкових повідомлень-рішень без змін.

Суд першої інстанції вважав, що позивачем правомірно віднесено до складу витрат заробітну плату, яка виплачувалася працівникам підприємства протягом періоду, що перевірявся, та враховано такі витрати при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток, тому дійшов висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки про заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 15 620 602 грн.

Також суд першої інстанції вважав, що висновки акту перевірки про нереальність господарської операції з придбання ПММ у ТОВ «СМАРТХОЛД КОМПАНІ» спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а понесені позивачем витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю, оскільки в своїй діяльності товариство використовує автотранспорт. Витрати на придбання ПММ призвели до зменшення активів, товариством фактично сплачено за вказаний товар грошові кошти в безготівковій формі, ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Понесені позивачем витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів відповідають визначенню витрат, яке встановлено для цілей ведення бухгалтерського та податкового обліку. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки контролюючого органу про заниження об`єкту оподаткування податком на прибуток, з урахуванням завищених витрат на загальну суму 117 522 грн, є необґрунтованим.

Щодо висновків контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту з ПДВ, суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи підтверджено, що особи, які використовували автотранспортні засоби, орендовані товариством, є працівниками ТОВ ПАРТНЕР-ЕКСПІ, які використовували такі автотранспортні засоби виключно в службових цілях, що свідчить про те, що придбані ПММ не використовувалися в операціях, які не є господарською діяльністю товариства, тобто таке пальне не передавалося (не дарувалося) третім особам для використання в особистих цілях.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не повинен був здійснювати нарахування податкових зобов`язань, оскільки не здійснював використання товару (бензину АИ-92 та АИ-95) в операціях, які не є господарською діяльністю, та, відповідно, позивач не зобов`язаний був складати та реєструвати в ЄРПН податкову накладну на суму ПДВ 5 288 грн.

Таким чином, висновок контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 9 775 грн є необґрунтованим, як й є необґрунтованими висновки відповідача про порушення вимог п. 198.2, 198. 3 ст. 198 ПК України при декларуванні у лютому та грудні 2017 року податкового кредиту з ПДВ по операціям з придбання товару у ТОВ СМАРТХОЛД КОМПАНІ на загальну суму 23504,00 грн.

Приведені висновки стали підставою для задоволення позову.

Суд визнає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Партнер-Експі» за період з 01 січня 2017 по 30 вересня 2023 року з питань додержання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2023 року, за результатами якої складено акт від 15 березня 2024 року №648/04-36-07-04/32350440 (а.с. 29-82 т.1) та встановлено, зокрема, наступні порушення:

1) п. 189.1 ст. 189, абз. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 31 753 грн;

2) відповідно до п. 120-1.1, п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України буде застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію та не реєстрацію податкових накладних;

3) пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено суми податку на прибуток на загальну суму 15 620 602 грн.

На підставі приведеного акту перевірки ГУ ДПС 01 травня 2024 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, який сплачують інші підприємства, на суму 16 897 996,50 грн, з яких 15 620 602 грн - за податковими зобов`язаннями та 1 277 394,50 грн - за штрафними санкціями (а.с. 162-163 т.1);

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 39 356,25 грн, з яких 31 485 грн - за податковими зобов`язаннями та 7 871,25 грн - за штрафними санкціями (а.с. 160-161 т.1);

- № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по декларації за 9 місяців 2023 року на суму 13 359 577,00 грн (а.с. 166-167 т.1);

- №, яким на підставі п. 120-1 ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 5% від обсягу постачання без податку на додану вартість у сумі 1 322,00 грн (а.с. 164-165 т.1).

За результатами адміністративного оскарження скарга платника податків залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення без змін.

Підставою збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток та зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток є, зокрема, висновок контролюючого органу про завищення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток внаслідок безпідставного включення позивачем до складу адміністративних витрат, які враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, виплаченої працівникам позивача заробітної плати в сумі 110 117 918 грн.

Такий висновок контролюючого органу ґрунтується на тому, що позивачем залучено до надання послуг з охорони субпідрядників ТОВ «Явір-2005», ПП «Еверест О», ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х», тому контролюючий орган вважав, що працівники позивача не виконували свою роботу, а виплачена їм заробітна платня не повинна включатися до складу витрат та впливати на визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Партнер-Експі» є надання послуг з організації охорони та економічної безпеки (а.с. 24-28 т.1).

Охоронна діяльність ТОВ «Партнер-Експі» здійснюється на підставі ліцензії МВС України серії АЕ № 284729, строком дії з 11 грудня 2013 року (а.с. 120 т.5).

Наказами керівника ТОВ «Партнер-Експі» затверджувалися штатні розклади підприємства (а.с. 168-195 т.1).

Штатна чисельність найманих працівників ТОВ «Партнер-Експі» становить більше 200 осіб, з них безпосередньо пов`язаних з виробництвом робіт і послуг в середньому 145 працівників.

Найманим працівникам підприємства протягом періоду, що перевірявся, нараховувалась та виплачувалась заробітна платна, що підтверджено розрахунковими відомостями (а.с. 196-250 т.1, 1-250 т.2, 1-250 т.3, 1-42 т.4).

ТОВ «Партнер-Експі» укладено договори про надання послуг з організації охорони та економічної безпеки з АТ «НІКОПОЛЬСКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ», АТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ», АТ «МАРАГНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», АТ «ЖИДАЧІВСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-ПАПЕРОВИЙ КОМБІНАТ», ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗО-КАРТОНИЙ КОМБІНАТ», ПАТ «Одесанафтопродукт», ПАТ «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ», ПАТ «Чорноморський паливний термінал», іншими суб`єктами господарювання (а.с. 42-199 т. 4).

ТОВ «Партнер-Експі» задля належного виконання договорів з надання послуг охорони укладено договори субпідряду з іншими суб`єктами господарювання, які надають послуги охорони та, відповідно, залучаються до надання послуг охорони, які надає ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКСПІ» своїм замовникам.

Так, 01 листопада 2016 року ТОВ «Партнер-Експі» укладено договір № 25/2016 про надання послуг з охорони вантажів у вагонах і контейнерах при транспортування в залізничному сполученні із ПП «Явір-2005» (а.с. 200-208 т.4), договір № 399 про надання послуг з фізичної охорони від 30 вересня 2016 року з ПП «Явір-2005» (а.с. 209-213 т.4), договір № 397 про надання послуг з фізичної охорони від 30 вересня 2016 року з ПП «Явір-2005» (а.с. 215-220 т.4), договір № 503 від 31 березня 2017 року про надання послуг з фізичної охорони з ПП «Явір-2005» (а.с. 221-226 т.4), договір № 504 від 31 березня 2017 року про надання послуг з фізичної охорони з ПП «Явір-2005» (а.с. 227-232 т.4), договір № 505 від 31 березня 2017 року про надання послуг з фізичної охорони з ПП «Явір-2005» (а.с. 233-238 т.4); договір № 30/10-20 від 30 жовтня 2020 року про надання послуг з фізичної охорони з ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х» (а.с. 239-244 т.4), договір № 01/11-16 від 01 листопада 2016 року про надання послуг з фізичної охорони з ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х» (а.с. 245-250 т.4); договір про надання послуг охорони від 30 червня 2020 року № 30/06-20-1 з ПП «Еверест О» (а.с. 1-6 т.5), договір про надання послуг охорони від 30 червня 2020 року № 30/06-20-2 з ПП «Еверест О» (а.с. 7-12 т.5), договір про надання послуг охорони від 30 червня 2020 року № 30/06-20-3 з ПП «Еверест О» (а.с. 13-18 т.5), договір про надання послуг охорони від 30 червня 2020 року № 30/06-20-4 з ПП «Еверест О» (а.с. 19-25 т.5), договір про надання послуг охорони від 11 серпня 2020 року № 11/08-20 з ПП «Еверест О» (а.с. 26-32 т.5).

Актами прийому-здачі виконаних послуг (а.с. 121-250 т.5, 1-250 т.6, 1-250 т.7, 1-250 т.8, 1-250 т.9, 1-207 т.10) підтверджено надання послуг охорони ТОВ «Партнер-Експі» на адресу АТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ».

Актами наданих послуг підтверджено надання послуг фізичної охорони ТОВ «Партнер-Експі» (а.с. 208-250 т.10, 1-250 т.11, 1-14 т.12).

Крім того, актами здачі-прийняття організаційно-адміністративних послуг, зведеними актами надання послуг підтверджено надання послуг ТОВ «Партнер-Експі» на адресу АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с. 15-91 т.12).

Актами надання послуг підтверджено надання послуг ТОВ «Партнер-Експі» на адресу АТ «Одеснафтопродукт» (а.с. 92-175 т.12), на адресу ПрАТ «Синтез Ойл» (а.с. 176-250 т.12, 1-9 т.13), на адресу АТ «Ексімнафтопродукт» (а.с. 10-93 т.13), на адресу ТОВ «Кварцит ДМ» (а.с. 94-115 т.13), на адресу ТОВ «Протон-21» (а.с. 116-161 т.13), на адресу ПрАТ «Чорноморський паливний термінал» (а.с. 162-199 т.13).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248 (далі Національне положення (стандарт) 16).

Відповідно до пунктів 5-7 Національного положення (стандарту) 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з пунктом 9 Національного положення (стандарту) 16 не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Пунктом 6 Національного положення (стандарту) 16 передбачено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Тобто, підставою для відображення (нарахування) витрат в бухгалтерському обліку є факт понесення таких витрат, що виражається у зменшенні активів або збільшенні зобов`язань.

Згідно з пунктом 17 Національного положення (стандарту) 16 витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Відповідно до пункту 18 Національного положення (стандарту) 16 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Витрати операційної діяльності групуються за такими економічними елементами: матеріальні затрати; витрати на оплату праці; відрахування на соціальні заходи; амортизація; інші операційні витрати (пункт 21 Національного положення (стандарту) 16).

До складу елемента «Витрати на оплату праці» включаються заробітна плата за окладами й тарифами, премії та заохочення, матеріальна допомога, компенсаційні виплати, оплата відпусток та іншого невідпрацьованого часу, інші витрати на оплату праці.

Отже, заробітна плата, виплачена найманим працівникам, є витратами у розумінні пункту 6 Національного положення (стандарту) 16, адже призводить до зменшення активів підприємства, такі витрати можуть бути достовірно оцінені (пункт 23 Національного положення (стандарту) 16).

Відтак, заробітна плата, виплачена працівникам підприємства, включається до складу витрат підприємства в бухгалтерському обліку як складова елементу «Витрати на оплату праці», який відноситься до витрат операційної діяльності.

Відповідно, витрати на оплату праці призводять до зменшення фінансового результату до оподаткування податком прибуток.

Позивачем віднесено до складу витрат виплачену найманим працівникам протягом періоду, що перевірявся, а саме з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2023 року, заробітну плату, ці витраті відображені у бухгалтерському обліку, підприємством розкрито цю інформацію про витрати у фінансовій звітності, а також враховано ці витрати при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Основним доводом апелянта та власне підставою для збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток та зменшення суми від`ємного значення об`єктом оподаткування податком на прибуток є безпідставне включення позивачем до складу адміністративних витрат, які враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, виплаченої працівникам позивача заробітної плати в сумі 110 117 918 грн через те, що позивачем задля виконання договірних зобов`язань з охорони вантажів залучались субпідрядники.

Суд відхиляє такі доводи з наступних підстав.

Судом встановлено та не спростовується контролюючим органом, що субпідрядники залучалися позивачем для надання послуг з охорони об`єктів та супроводу та охорони вантажів. Залучення підрядних організацій для виконання робіт за договорами охорони стаціонарних об`єктів та договорами супроводу та охорони вантажів дозволяється договірними умовами згідно з договорами, які укладені із замовниками.

Субпідрядниками (ТОВ «Явір-2005», ПП «Еверест О», ПП «Охоронне агентство «Альфа-Х») не надавались послуги замовникам позивача АТ «НЗФ», АТ «ЗФЗ», АТ «Марганецький ГЗК», ПрАТ «Жидачівський ЦПК» та іншим.

Крім того, залучення субпідрядників не вказує на те, що всю роботу з надання послуг охорони всім замовникам позивача виконують працівники субпідрядних організацій.

Твердження позивача, що значна частина роботи з надання послуг замовникам виконується найманими працівниками позивача самостійно та лише для виконання окремих робіт залучаються субпідрядні організації, не спростовані відповідачем.

Суд звертає увагу також на те, що контролюючим органом повністю не визнані витрати на виплату заробітної платі за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2023 року безвідносно до того, чи надавались безпосередньо найманими працівниками позивача послуги охорони замовникам, чи через субпідрядників, без будь-якого обґрунтування.

Надання послуг охорони працівниками позивача на об`єктах підтверджується наказами по підприємству, посвідченням на відрядження з відміткою представника замовника, звітами про відрядження, звітами про результати службових перевірок, а також актами виконаних робіт, додатками до актів, якими є акти прийому-передачі вантажів для послуг супроводу вантажів.

Ці первинні документи досліджені судом першої інстанції, яким зроблено обґрунтований висновок про правомірність віднесення позивачем до складу витрат заробітної плати, виплаченої працівникам підприємства протягом періоду, що перевірявся, правомірність врахування таких витрати при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток та, відповідно, про протиправність висновків акту перевірки про заниження суми податку на прибуток на загальну суму 15 620 602 грн.

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку про заниження об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 117 522 грн внаслідок нереальності господарської операції з придбання позивачем у ТОВ «Смартхолд Компані» скретч-карток на паливно-мастильні матеріали (бензин марок АИ-92 та АИ-95).

Судом встановлено, що між ТОВ «Партнер-Експі» та ТОВ «Смартхолд Компані» укладено договір поставки № 241117 від 24 листопада 2017 року, за умовами якого постачальник ТОВ «Смартхолд Компані» постачає позивачу товар (скретч-карти на ПММ) (а.с. 33-34 т.5).

На виконання умов цього договору ТОВ «Смартхолд Компані» у листопаді-грудні 2017 року поставлено на адресу позивача товар - скретч-карти на ПММ (бензин марки И-92 та АИ-95, Україна) на загальну суму 141 026,40 грн, в тому числі податок на додану вартість - 117 522,00 грн.

Фактичне виконання господарської операції доводиться видатковими накладними № РН-0000724 від 29 листопада 2017 року на суму 31 500,00 грн, № РН-0001026 від 05 грудня 2017 року на суму 46 512,00 грн, № РН-0001493 від 13 грудня 2017 року на суму 31 507,20 грн, № РН-0002094 від 26 грудня 2017 року на суму 31 507,20 грн (а.с. 35- 38 т.5).

ТОВ «Смартхолд Компані» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 28 листопада 2017 року № 2872061 на суму 31 500,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 5 250,00 грн; від 31 грудня 2017 року № 3172559 на суму 109 526,40 грн, у тому числі податок на додану вартість - 18 254,40 грн (а.с. 39-40 т.5).

Позивачем включено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту по податковим деклараціям з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року.

Розрахунки проведені в безготівковій формі, що підтверджується виписками банківської установи по рахунку підприємства: за 28 листопада 2017 року на суму 31 500,00 грн, за 04 грудня 2017 року на суму 46 512,00 грн, за 12 грудня 2017 року на суму 31 507,20 грн, за 25 грудня 2017 року на суму 31 507,20 грн (а.с. 41-44 т.5).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, (далі Положення № 88) забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення № 88 визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV), первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вказано вище, підставою для відображення (нарахування) витрат в бухгалтерському обліку є факт понесення таких витрат, що виражається у зменшенні активів або збільшенні зобов`язань.

Позивачем як в ході податкової перевірки, так й ході судового розгляду справи належним чином оформленими первинними документами підтверджено фактичне придбання скретч-карт на ПММ.

Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне виконання спірних господарських операцій (рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні документи, податкові накладні) повністю відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій, їх обсягів та вартості. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем скретч-карток на ПММ, оприбуткування товарів у бухгалтерському обліку та використання у власній господарській діяльності для заправлення автотранспорту позивача безпосередньо на АЗС.

Наявні в матеріалах справи платіжні документи також підтверджують оплату придбаних товарів в повному обсязі.

Таким чином, у ТОВ «Партнер-Експі» внаслідок придбання товару у ТОВ «Смартхолд Компані» виникли грошові зобов`язання перед постачальником, що потягло за собою зменшення активів внаслідок оплати цих товарів.

За таких обставин суд визнає необґрунтованими доводи контролюючого органу про недоведеність фактичного здійснення спірних господарських операцій.

Апелянтом з цього питання вказується на відсутність походження ТМЦ по ланцюгу постачання, відсутність доказів щодо транспортування ТМЦ, відсутність матеріальних та людських ресурсів для здійснення господарської діяльності, а також про здійснення безпідставного документального оформлення нереальної господарської операції.

Разом з тим, відповідачем приведені обставини не доведені належними доказами, а ймовірні порушення з боку контрагента позивача не можуть впливати на права та обов`язки добросовісного платника податків, такий платник податків не може нести відповідальність за невиконання контрагентами податкових зобов`язань.

Аналогічний за змістом висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2022 року у справі №640/25325/19, від 19 березня 2019 року у справі №826/9534/17 та від 26 лютого 2019 року у справі №826/1536/1, від 13 січня 2021 року у справі №826/16023/16.

Тобто за порушення правил оподаткування має відповідати особа, яка допустила порушення, а добросовісний платник податків не може відповідати за порушення, допущені іншим платником.

Крім того, відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд у постановах від 02 липня 2020 року у справі №814/1792/17, від 21 березня 2023 року у справі №280/1010/19.

Суд звертає увагу, що будь-яких належних доказів на підтвердження нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Смартхолд Компані» контролюючим органом в порушення вимог частини другої статті 77 КАС України суду не надано, тобто фактично не підтверджено висновки акту податкової перевірки, що стали підставою для висновку про заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток з урахуванням завищених витрат на загальну суму 117 522 грн.

Також суд зауважує, що є хибним посилання апелянта на відсутність доказів щодо транспортування ТМЦ, адже позивачем придбавались скретч-карти на ПММ, за якими паливо передавалось позивачу на АЗС, а не безпосередньо ТОВ «Смартхолд Компані».

Контролюючим органом також зроблено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зокрема, по операціям з придбання скретч-карт у ТОВ «Смартхолд Компані» на суму 23 504,00 грн.

З цього питання суд зазначає наступне.

По-перше, правомірність формування позивачем складу витрат та доходу по операції з придбання скретч-карт обумовлює правомірність формування позивачем показників звітності з податку на додану вартість за тією самою господарською операцією.

По-друге, ТОВ «Смартхолд Компані» виписано на адресу ТОВ «Партнер-Експі» податкові накладні за результатами зазначених господарських операцій, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 цього кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За положеннями пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначається порядок складання та реєстрації податкової накладної.

Видача позивачу належним чином оформлених податкових накладних контрагентом не є спірним питанням. Також не є спірним питанням факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням послуг, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Відповідно, є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених ТОВ «Смартхолд Компані» у складі вартості оплати придбаних товарів за приведеною вище господарською операцією, та, відповідно, про протиправність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 23 504,00 грн.

Крім того, відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 8 249 грн внаслідок використання автотранспорту підприємства та, відповідно, використання паливно-мастильних матеріалів, особами, які є працівниками підприємства, але за якими такий автотранспорт не був закріплений. Контролюючим органом зазначено, що під час відпустки або хвороби працівника (перебування його на лікарняному) автотранспортний засіб використовувався підмінним водієм, працівником ТОВ «Партнер-Експі». Такі факти встановлені внаслідок не відповідності даних працівників, зазначених в дорожніх листах, чеках на придбання ПММ, та табелях обліку робочого часу.

При цьому контролюючий орган вважає, що позивачем використані паливно-мастильні матеріали у операціях, що не є господарською діяльністю.

Як вказано вище, основним видом господарської діяльності ТОВ «Партнер-Експі» є надання послуг з організації охорони та економічної безпеки суб`єктів господарювання.

В своїй господарській діяльності позивачем використовується орендований автотранспорт - легкові автомобілі та автобуси, які використовуються для перевезення працівників підприємства, а також використовуються безпосередньо працівниками підприємства під час виконання ними своїх службових обов`язків.

Відповідачем не спростовується факт наявності договорів оренди на весь автотранспорт.

Для використання в господарській діяльності автотранспорту позивачем придбавались паливно-мастильні матеріали, вартість яких відносилася на витрати, пов`язані із господарською діяльністю, а сплачений в ціні ПММ податок на додану вартість відносився до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних.

Отже, позивачем правомірно відносились до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, які були сплачені в ціні паливно-мастильних матеріалів протягом періоду, який перевірявся.

Доводи апелянта про використання автотранспорту підприємства та, відповідно, використання паливно-мастильних матеріалів, особами, які є працівниками підприємства, але за якими такий автотранспорт не був закріплений, є безпідставними, оскільки відсутні будь-які фактичні дані, що автотранспорт та безпосередньо придбане пальне використовувалися в операціях, що не є господарською діяльністю, а відповідачем не спростовується, що автотранспорт використовувався позивачем виключно в службових цілях, пов`язаних із господарською діяльністю підприємства, що підтверджується наказами про відрядження, подорожніми листами та табелями обліку робочого часу, а інше відповідачем не доведено.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оскільки придбані паливно-мастильні матеріали використані позивачем саме у операціях з надання послуг охорони, тобто у операціях, що є основним видом діяльності, висновок контролюючого органу про те, що позивач повинен був нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, є цілком безпідставним.

Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість висновків контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 8 249,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № до ТОВ «Партнер-Експі» застосовано підставі пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України штраф у розмірі 5% від обсягу постачання без податку на додану вартість у сумі 1 322,00 грн за не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

При цьому відповідач пов`язує наявність у позивача обов`язку з виписки та реєстрації в ЄРПН податкових накладних із заниженням позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість внаслідок використання ПММ в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1, 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням відповідних граничних строків.

Відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 ПК України.

За приписами пункту 120-1.2 статті 120 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Оскільки вище суд дійшов висновку про відсутність факту заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням №.

Доводи апелянта фактично повторюють зміст акту перевірки та спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в справі № 160/20039/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в справі № 160/20039/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Експі» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05 березня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов