Справа № 290/1488/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 290/1488/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кірічук М.М.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

12 березня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 жовтня 2024 року серії ЕНА №327654.

1.2 В обґрунтування вимог позивач посилається на незаконність постанови, яка грубо порушує права позивача. На думку позивача, оскаржувана постанова не містить посилань на докази, що свідчили б про факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 16 жовтня 2024 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Романів) відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області капітаном поліції Іщуком В.А. винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

2.2 Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 15 жовтня 2024 року о 23 год 45 хв в смт. Романів по вул. Небесної Сотні водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-210990, державний номерний знак: НОМЕР_1 , при цьому не був пристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушив підпункт «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України).

2.3 Не погодившись з постановою поліції, позивач оскаржив її до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції встановив доведеним факт керування позивачем транспортним засобом за наведених у постанові обставин, а саме з непристебнутим паском безпеки, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Представник позивача просить скасувати рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2025 року та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Підставою для апеляційного оскарження рішення суду апелянт вказує неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, оскільки відповідачем не доведено підстав для зупинки транспортного засобу, а наявний відеозапис не дає підстав для однозначного висновку про порушення ПДР України позивачем.

4.2 Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

4.3 Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

4.4 Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

4.5 Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

4.6 Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

1.3 Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

1.4 Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

1.5 Згідно з підпунктом «в» пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

1.6 Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

1.7 В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відеозапис з портативного відеореєстратора АМ00118.

1.8 Згідно з даними відеозаписів, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб ВАЗ-210990, державний номерний знак: НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, одразу повідомили про причину зупинки, а саме непристебнутий ремінь безпеки водія і пасажира. З відеозапису не вбачається, щоб до виходу з автомобіля ОСОБА_1 мав пристебнутий ремінь безпеки або перед виходом з транспортного засобу відстебнув ремінь безпеки. Крім того, в ході розгляду справи працівником поліції, позивач не заявляв жодних клопотань про надання доказів та не згоду із порушенням п. 2.3 (в) ПДР України.

1.9 Колегія суддів відхиляє доводи представника позивача про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу працівниками поліції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Як зазначалось вище, поліцейський одразу після зупинки повідомив позивачу про причину зупинки, а саме порушення п. 2.3 (в) ПДР України.

1.10 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані відповідачем докази, а саме відеозапис з нагрудної камери, є належним та допустимим доказом згідно з вимогами ст.ст. 73, 74 КАС України, а також достатньою мірою і поза розумним сумнівом доводить наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.