Справа № 500/186/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/186/25

12 березня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ" (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач, або ГУ ДПС у Тернопільській області) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПС" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 160 000,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "С" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 179 259,10 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПС" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 1 020,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПО" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 83 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу Головного ДПС у Житомирській області від 10.07.2024 № 1669-П "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ"" проведено фактичну перевірку за адресою місця провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. За результатами даної перевірки контролюючим органом було складено Акт перевірки від 19.07.2024 року № 16172/06-30-09-02/44123708 у якому встановлені такі порушення: п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 та п.12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2012 №2755-VI (зі змінами та доповненнями); п.12 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95 ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями); п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями); п.п.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl (зі змінами та доповненнями). Позивач у визначені строки скористався своїм правом на подання заперечень на акт перевірки, однак відповідач безпідставно не прийняв їх до уваги. Також вказує, що податковим органом не взято до уваги повірки обладнання, яке експлуатується та інформацію про обладнання, яке не використовується у господарській діяльності Товариства, не враховано фактичні обставини, зокрема перебування Резервуару РГ-15, заводський номер 02 на ремонті у зв`язку з протіканням до резервуару води. Позивачем своєчасно направлялись на реєстрацію довідки про щоденні зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, що підтверджується скрін-шотом комп`ютерної програми M.E.Doc. Акцентує увагу на тому, що Головне управління ДПС у Житомирській області вийшло за період перевірки, що встановлений наказом Головного ДПС у Житомирській області від 10.07.2024 № 1669-П "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ".

З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у встановлений строк подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що в ході проведеної на підставі наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 10.07.2024 №1669-П фактичної перевірки позивача за місцем здійснення господарської діяльності встановлено, що фактично на зареєстрованому акцизному складі № 1017024 станом на 11.07.2024 знаходилось 6 (шість) резервуарів. Згідно з наданих до перевірки документів та інформаційних баз даних ДПС на акцизному складі зареєстровано 4 (чотири) резервуари, 2 (два) резервуари не внесені до інформаційних баз даних та не обладнані рівнемірами-лічильниками. Також, ТОВ "ГТС Рітейл" на акцизному складі використовує рівнеміри ALISONIC DELPHI 485ExD серійний (ідентифікаційний) номер рівнеміра 045571, ALISONIC DELPHI 485ExD серійний (ідентифікаційний) номер рівнеміра 045570, ALISONIC DELPHI 485ExD серійний (ідентифікаційний) номер рівнеміра 045578, ALISONIC DELPHI 485ExD серійний (ідентифікаційний) номер рівнеміра 045579, які внесені до інформаційних баз даних 01.10.2021. У період з 01.10.2022 по 01.10.2023 та з 01.10.2023 по 01.10.2024 по 4 (чотирьох) вищезазначених рівномірах відсутні повірки, на двох резервуарах, які знаходяться на акцизному складі відсутні рівноміри. Фактично станом на 11.07.2024 на зареєстрованому акцизному складі № 1017024 знаходилось 2 (дві) паливо-роздавальні колонки Shelf 100-2 LPG заводський номер 7452, ТОКПЕІМ Q 500 Т заводський номер Do9. На паливо-роздавальну колонку Shelf 100-2 LPG заводський номер 7452 надано паспорт. Дана ПРК введена в експлуатацію на акцизному складі 01.10.2021р. (згідно з інформаційних баз даних). На паливно-роздавальну колонку TOKHEIM Q 500 Т заводський номер Do9 жодних документів не надано. Дана ПРК введена в експлуатацію на акцизному складі 12.07.2022р. Будь-які повірки на дані колонки до перевірки не надавались. Вказує, що станом на 19.07.2024 не надано жодних документів, що належать до предмету перевірки, окрім копій: ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, паспортів на резервуари, паспорт на паливо роздавальну колонку, договір оренди майна (відсутній акт приймання передачі майна, що є додатком 1 до цього договору), договір оренди нежитлового приміщення, акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, ТТН, видаткових накладних на отримане пальне. Зазначає, що 16.07.2024р. проведено фактичне зняття залишків пального на АЗС за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Богдана Хмельницького, 10А, яка належить ТОВ "ГТС Рітейл", у результаті чого встановлено розбіжність у ведені обліку товарних запасів (пального) згідно з відомості, а саме: надлишок дизельного пального у кількості 115,04 л за ціною 46,25 гри за літр на загальну суму 5320,60 грн, та надлишок бензину А-95 у кількості 3550,49 л за ціною 48,99 гри за літр па загальну суму 173938,50 гривень. Акцентує увагу на тому, що відповідачем правомірно залишено без розгляду заперечення позивача на акт перевірки, оскільки такі надійшли до контролюючого органу з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 17.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 17.01.2025 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 17.01.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням письмових доказів у справі встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу від 10.07.2024 № 1669-П проведено фактичну перевірку за адресою місця провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника: Житомирська область, м. Коростень, вул. Богдана Хмельницького, 10А за період діяльності з 20.04.2023 по дату завершення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За результатами даної перевірки контролюючим органом було складено Акт перевірки від 19.07.2024 року №16172/06-30-09-02/44123708, відповідно до висновків якого встановлено порушення вимог:

пп..230.1.2 п.230.1 ст.230 та п.12 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2012 №2755-VI (зі змінами та доповненнями);

п. 12 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95 ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями);

п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями)

пп.230.1.3 п.230.1 ст. 230 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-V1 (зі змінами та доповненнями).

Як слідує з листа Головного управління ДПС у Житомирській області від 16.08.2024 № 18743/6/06-30-09-02-12 Акт перевірки від 19.07.2024 року №16172/06-30-09-02/44123708 ТОВ "ГТС Рітейл" отримало 01.08.2024 що визнається позивачем у позовній заяві.

15.08.2024 ТОВ "ГТС Рітейл" через електронний кабінет платника податків о 18:18 год подало заперечення на Акт перевірки від 19.07.2024 року №16172/06-30-09-02/44123708, а о 21:14 год додатки до заперечень на акт перевірки, що підтверджується скрін-шотами з електронного кабінету платника податків.

Головне управління ДПС у Житомирській області листом від 16.08.2024 № 18743/6/06-30-09-02-12 повідомило ТОВ "ГТС Рітейл" що заперечення на акт перевірки залишено без розгляду, оскільки надійшло до контролюючого органу з порушенням граничних термінів на подання заперечень, а саме 16.08.2024.

На підставі висновків акту перевірки, 21.08.2024 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 160 000,00 грн; № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 179 259,10 грн; № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 1 020,00 грн; № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 83 000,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПС України, однак рішенням № 35548/6/06 від 27.11.2024 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Водночас, одним із прав платника податків є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України

Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.

Так, пункт 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу. Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.

Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства, зокрема у постановах від 28 березня 2023 року у справі № 810/3270/16, від 27 червня 2019 року у справі № 806/343/17, та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.

У постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.

Одним із ключових питань у даній справі, які підлягають вирішенню в межах підстав касаційного оскарження, є визначення граничного строку на подання платником податків заперечень на акт перевірки відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України та процесуальні наслідки недотримання податковим органом такого строку.

У справі, що розглядається, учасниками справи визнається та обставина, що останнім робочим днем для подання заперечень на акт перевірки було 15.08.2024 року, оскільки датою отримання платником податків копії акта перевірки є 01.08.2025.

Підставою для висновку про залишення без розгляду заперечень на акт перевірки стала позиція податкового органу, що заперечення подані з пропуском граничного строку, оскільки такі надійшли до податкового органу 16.08.2024.

Для обчислення строку, про який йдеться в пункті 86.7 статті 86 ПК України - 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки), слід визначити дату початку його перебігу та дату (час) закінчення перебігу означеного строку.

Так, зі змісту пункту 86.7 статті 86 ПК України чітко та однозначно слідує, що датою початку перебігу строку на подання заперечень на акт перевірки є день, наступний за днем отримання акта (довідки). У розглядуваній ситуації не є спірним між сторонами, що копію акта фактичної перевірки ТОВ "ГТС РІТЕЙЛ" отримало 01.08.2024 року, відтак, перебіг строку на подання заперечень на акт перевірки розпочинається з 02.08.2024 року.

Щодо тривалості означеного строку слід зазначити, що він обчислюється саме в робочих днях (без урахування вихідних та святкових днів). Отже, останнім (десятим) робочим днем для подання заперечень на акт перевірки у спірному випадку було саме 15.08.2024 року.

Норма статті 86 ПК України, окрім строку, не визначає переліку способів подання заперечень на акт перевірки, у зв`язку з цим суд вважає за необхідне звернутись до інших приписів ПК України, які врегульовують питання листування платників податків та контролюючих органів, адміністративного оскарження.

Слід зазначити, що саме акт перевірки є підтвердженням негативного результату податкової перевірки і в подальшому створює негативні наслідки для платника податку. Відповідно, першим етапом оскарження в адміністративному порядку висновків такого акта перевірки є подача заперечень на акт перевірки та додаткових документів і пояснень відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України.

Подібного висновку дійшов і Верховний Суд в постанові від 14 травня 2019 року у справі № 813/2635/16, вказавши, що нормами Податкового кодексу України передбачено не лише судовий порядок оскарження рішень податкового органу, а також і адміністративний, в якому надання заперечень та документів, які не були враховані контролюючим органом під час перевірки, є складовою частиною такого порядку.

За правилами частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, а також відсутність унормування у статті 86 ПК України питання способів подання платником податків заперечень на акт перевірки, суд вважає, що за аналогією закону указане питання врегульовується пунктом 56.16 статті 56 ПК України. Вказана норма визначає особливості визначення дня подання скарги на податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку та встановлює, що днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Поряд з наведеним, суд враховує, що відповідно до абзацу першого пункту 42.4 статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Абзац чотирнадцятий пункту 42-1.2 статті 42-1 ПК України встановлює, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом забезпечення можливості адміністративного оскарження рішень контролюючих органів, у тому числі подання заперечень на акт або довідку, якими оформлені результати перевірки, подання скарги на податкове повідомлення-рішення або інше рішення, дію або бездіяльність контролюючого органу чи посадової особи контролюючого органу, у тому числі рішення про коригування митної вартості, рішення щодо класифікації товарів для митних цілей, про визначення країни походження, рішення щодо підстав для надання податкових пільг тощо.

За правилами пункту 42-1.6 статті 42-1 ПК України електронний кабінет працює постійно (24 години на дату кожного календарного дня), крім часу, необхідного для його технічного обслуговування. Проведення технічного обслуговування електронного кабінету у день, на який припадає граничний строк подання податкових декларацій, та з 8 до 20 години будь-якого іншого календарного дня забороняється. Технічне обслуговування електронного кабінету проводиться у порядку, що визначається методологом електронного кабінету.

З наведених норм податкового законодавства слідує, що для подання заперечень на акт перевірки платник податків може скористатись за своїм вибором наступними способами їх подання: (1) безпосередньо до відповідного контролюючого органу, (2) надіслати поштою через установи поштового зв`язку, (3) в електронній формі за допомогою електронного кабінету платника в порядку, встановленому статтями 42, 42-1 ПК України. В першому випадку закінчення робочого дня у розумінні пункту 86.7 статті 86 ПК України співпадатиме із закінченням робочого часу у відповідному територіальному органі Державної податкової служби України, в другому випадку - із закінченням робочого часу відповідного поштового оператора. У випадку обрання платником податків шляху подання заперечень на акт перевірки в електронній формі через електронний кабінет платника закінчення строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, припадатиме на двадцять четверту годину останнього (десятого) робочого дня строку.

Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 24.12.2024 у справі №640/20970/22, який суд враховую в силу частини 5 статті 242 КАС України.

У справі, що розглядається, ТОВ "ГТС РІТЕЙЛ" подало заперечення на акт перевірки та додатки до нього через електронний кабінет платника, а саме 15.08.2024 о 18:18 год та о 21:14 год, що підтверджується відповідними скрін-шотами з електронного кабінету платника.

Таким чином, з огляду на те, що заперечення на акт перевірки позивачем було своєчасно подано через електронний кабінет в останній (десятий) робочий день строку на подання таких заперечень, твердження ГУ ДПС про пропуск означеного строку є безпідставними.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У розвиток зазначеного підходу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Безпідставне залишення без розгляду своєчасно поданих платником податків заперечень на акт перевірки з відповідними документами об`єктивно може вплинути на обставини обґрунтованості прийнятого на підставі акта перевірки податкового повідомлення-рішення, адже за правилами, встановленими пунктом 86.7 статті 86 ПК України, такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 24.12.2024 у справі №640/20970/22.

Отже, податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, було прийнято без розгляду у встановлений законом строк заперечень платника податків на акт перевірки та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, тобто з порушенням норм пункту 86.7 статті 86 ПК України, які мають характер істотних порушень прав платника, а тому не можуть не впливати на оцінку правомірності цих податкових повідомлень-рішень. Не вирішуючи наперед результат розгляду контролюючим органом наданих позивачем документів та пояснень та їх позитивний чи негативний вплив на встановлені перевіркою обставини, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його рішення (пункт 3), та без урахування права особи (в даному випадку платника податку) на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9). Відтак, ці податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Саме про такий процесуальний наслідок недотримання вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України вже неодноразово вказував Верховний Суд у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19, від 17 січня 2022 року у справі № 640/4983/19, від 24 лютого 2022 року у справі № 560/8920/20, від 12 липня 2023 року у справі № 200/4704/21.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи та не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов до переконання, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 349,19 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.01.2025 №309.

У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6 349,19 грн за рахунок його бюджетних асигнувань.

Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПС" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 160 000,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "С" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 179 259,10 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПС" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 1 020,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "ПО" від 21.08.2024 № 1 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 83 000,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ" судовий збір у розмірі 6 349 (шість тисяч триста сорок дев`ять) гривень 19 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТС РІТЕЙЛ" (місцезнаходження: вул. Об`їзна, 2, с. Великі Гаї, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47722 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.