Справа № 480/4466/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. Справа № 480/4466/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі №480/4466/23

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Діана"

до Головного управління ДПС у Сумській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Діана" (надалі - позивач, ПСгП «Діана») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі відповідач1, ГУ ДПС у Сумській області, податковий орган), Державної податкової служби України (надалі відповідач2, ДПС України), в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС в Сумській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 07.03.2023 № 8385066/32646927 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 28.01.2023, та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПСгП «Діана» № 8 від 28.01.2023 датою її фактичного надходження.

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС в Сумській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 07.03.2023 № 8385059/32646927 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 28.01.2023, та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПСгП «Діана» № 9 від 28.01.2023 датою її фактичного надходження.

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС в Сумській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 07.03.2023 № 8385068/32646927 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 30.01.2023, та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПСгП «Діана» № 9 від 30.01.2023 датою її фактичного надходження.

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДПС в Сумській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 07.03.2023 № 8385067/32646927 про відмов, реєстрації податкової накладної № 10 від 31.01.2023, та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПСгП «Діана» № 10 від 31.01.2023 датою її фактичного надходження.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року позовні вимоги ПСгП «Діана» задоволено частково.

Визнані протиправними і скасовані рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.03.2023 № 8385066/32646927 про відмову ПСгП «Діана» у реєстрації податкової накладної № 8 від 28.01.2023, № 8385068/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 30.03.2023, № 8385067/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 31.03.2023 відповідно.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ПСгП «Діана» № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.03.2023, № 10 від 31.03.2023.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ПСгП «Діана» 4026,00 грн, в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області на користь ПСгП «Діана» 4026,00 грн у рахунок відшкодування судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року заяву представника ПСгП «Діана» про виправлення описки в рішенні суду - задоволено.

Виправлено описку, допущену в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 у справі № 480/4466/23 за адміністративним позовом ПСгП «Діана», а саме зазначено в резолютивній частині рішення дату податкової накладної № 9 - 30.01.2023 - замість помилкової 30.03.2023, та дату податкової накладної № 10 - 31.01.2023 - замість помилкової 31.03.2023.

Виправлено описку, допущену в абзаці першому описової частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 у справі № 480/4466/23 за адміністративним позовом ПСгП «Діана», зазначено найменування позивача - ПСгП «Діана» - замість помилкового - ПСгП "ГЛОРІЯ".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення в частині задоволених позовних вимог ГУ ДПС у Сумській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення в цій частині та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт стверджує, що податковий орган правомірно зупинив реєстрацію спірних податкових накладних з огляду на відсутні врахованих та діючих таблиць даних платника податку на додану вартість.

Звертає увагу на те, що Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 було внесено суттєві зміни до Порядку № 520, які набрали чинності 08.03.2023 та мають бути застосовані при надання оцінки правомірності рішень податкового органу, ухвалених 07.03.2023.

Наголошує на тому, що Сумським окружним адміністративним судом при прийнятті рішення в частині задоволення позовних вимог (про скасування рішень податкового органу датованих 07.03.2023), було невірно застосовано норми матеріального права, а саме, п. 9, 10 Порядку № 520 (а редакції, чинній з 08.03.2023), оскільки, зміненими нормами Порядку № 520 законодавець надав можливість взаємодіяти платникам та Комісіям регіонального рівня, задля усунення невизначеності щодо подачі належного пакету документів для реєстрації зупиненої податкової накладної.

Зазначив, що у зв`язку з зупиненням реєстрації направлених податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023 та № 10 від 31.01.2023, Позивачем були надано повідомлення про надання пояснень та копії документів одним пакетом, щодо податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено (далі Повідомлення).

На підтвердження операцій, зазначених в податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, ПСП «Діана» не було надано на розгляд комісії: документи з питання наявності складських, офісних приміщень та транспортних засобів; ОСВ по 10 рахунку; ОСВ по 27 рахунку за 2023 рік, ОСВ по 631 рахунку; статистична звітність форма 29 с/г за 2022 рік; документи з питання придбання ТМЦ для вирощування с/г культури, з питання самого вирощування культур, збір врожаю та його зберігання; акти списання посівного матеріалу, засобів захисту рослин, міндобрива та паливно-мастильних матеріалів; ОСВ по 20 рахунку; штатного розпису.

Вважає, що за відсутності зазначених документів, Комісією були прийняті рішення № 8385066/32646927 від 07.03.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 28.01.2023, № 8385068/32646927 від 07.03.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 30.01.2023, № 8385067/32646927 від 07.03.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 10 від 31.01.2023, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: «договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством».

Стверджує, що Повідомлення № 8385066/32646927 від 07.03.2023, № 8385068/32646927 від 07.03.2023 та № 8385067/32646927 від 07.03.2023 з визначенням конкретного переліку документів, який потрібно надати ПСП «Діана», були направлені в електронний кабінет Позивача в день їх прийняття.

Також стверджує, що ПСП «Діана» у відповідь на повідомлення не надіслало ні додаткових пояснень, ні додаткових документів.

Задля підтвердження правомірності зупинення реєстрації податкових накладних повідомляє про те, що Сумському окружному адміністративному суду було надано копію витягу з протоколу засідання комісії ГУ ДПС у Сумській області № 94 від 07.03.2023, яким контролюючий орган відмовив у реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023 та № 10 від 31.01.2023 із зазначенням причини та підстав для відмови у реєстрації вищезазначених податкових накладних.

При цьому вважає, що Сумський окружний адміністративний суд не дослідив надані докази, оскільки в оскаржуваному судовому рішенні зазначив про те, що контролюючим органом не зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності документів, які не надані та не надана належна оцінка тим документам, що надані.

Також вважає, що суд першої інстанції, зобов`язавши ДПС України зареєструвати податкові накладні втрутився у дискреційні повноваження податкового органу.

Позивач правом подання відзиву на позов не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

За результатами здійснених господарських операцій з купівлі-продажу кукурудзи врожаю 2023 року, позивачем були складені податкові накладні № 8 від 28.01.2023, № 9 від 28.01.2023, № 9 від 30.03.2023, № 10 від 31.03.2023, які надіслані для реєстрації в ЄРПН (а.с.11-12, 14-15, 17-18, 20-21).

15.02.2023, 16.02.2023, 17.02.2023 відповідно контролюючим органом сформовані квитанції в яких зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг 1005, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 13, 16, 19, 22).

Позивачем до податкового органу було відправлено пояснення та копії документів щодо податкових накладних, реєстрація яких зупинена, а саме: Договір поставки сільськогосподарської продукції № 26-01-2023СГП від 26.01.2023 з додатками; Форма 78-а; Відомість про рух зерна та іншої продукції від 28.01.2023 № 57; Акт оприбуткування врожаю від 28.01.2023; ТТН 00006 від 28.01.2023; ТТН 00007 від 28.01.2023; ТТН 00008 від 28.01.2023; ТТН 00009 від 28.01.2023; ТТН 000010 від 23.01.2023; ТТН 000018 від 30.01.2023; ТТН 000019 від 30.01.2023; ТТН 000020 від 30.01.2023; ТТН 000021 від 30.01.2023; ТТН 000022 від 31.01.2023; ТТН 000023 від 31.01.2023; ТТН 000021 від 31.01.2023; ТТН 000025 від 31.01.2023; ТТН 000026 від 31.01.2023; ТТН 000027 від 31.01.2023; Виписка з банківського рахунку; Рахунок № 05 від 28.01.2023; Рахунок № 06 від 30.01.2023; Рахунок № 07 від 31.07.2023; Договір перевезення вантажу від 30.10.2022 № 02 та Акт здачі-прийняття робіт; Договір про надання транспортно- експедиційних послуг від 01.06.2021 № 1; Рахунок 361; Рахунок 631; Договір 31.08.2020 № ОБ-033/2020 (придбання посівного матеріалу) та видаткові накладні від 22.04.2022 № 10729; Сертифікати, що засвідчує посівні якості насіння 2 шт., Договір поставки від 31.03.2022 № 10 (придбання засіб захисту рослин) та видаткова накладна від 27.05.2022; Генеральний договір поставки нафтопродуктів від 20.01.2022 № 040212-03- 20/01/2022 з додатком; Витяг з реєстру платників податку на додану вартість Звіт 4-сг; Форма № 20-ОПП 2 шт; Свідоцтва про реєстрацію машини; Звіт про реалізацію продукції сільського господарства за січень 2023 року № 21 -заг; Звіт 29-сг; Рахунок 27 за січень 2023 року; накладна від 28.01.2023 № 06, накладна від 30.01.2023 № 07, накладна від 31.01.2023 № 08; Реєстр накладних від 28.01.2023 № 866; Реєстр накладних від 30.01.2023 № 877; Реєстр накладних від 31.01.2023 № 879; Договір поставки добрив від 12.04.2021 № 2 253 та видаткові накладні 3 шт. ( а.с. 31-132).

Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області 07.03.2023 прийняла рішення № 8385066/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 28.01.2023, № 8385059/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 28.01.2023, № 8385068/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 30.03.2023, № 8385067/32646927 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 31.03.2023 (а.с. 23-30).

Підставою для прийняття таких рішень податковим органом вказано не надання на розгляд комісії документів з питання наявності складських, офісних приміщень та транспортних засобів; ОСВ по 10 рахунку; ОСВ по 27 рахунку за 2023 рік, ОСВ по 631 рахунку; статистичної звітності за формою 29 с/г за 2022 рік; документів з питання придбання ТМЦ для вирощування с/г культури, з питання самого вирощування культур, збір врожаю та його зберігання; акти списання посівного матеріалу, засобів захисту рослин, міндобрива та паливно-мастильних матеріалів; ОСВ по 20 рахунку; штатного розпису, ненаданням платником податку договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством».

Крім того, щодо податкової накладної № 9 від 28.01.2023 основною підставою відмови в реєстрації зазначеної податкової накладної стала відсутність документу, який підтверджував би ту подію у відповідності до якої у Позивача виникли податкові зобов`язання, та обов`язок скласти податкову накладну № 9 від 28.01.2023 (а.с.25-26).

Не погодившись з рішенням податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023 та № 9 від 28.01.2023 у ЄРПН, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було законних підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, тобто в межах задоволених позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Додатком 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій.

До критеріїв ризиковості здійснення операцій пунктом 1 віднесено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).

Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За змістом пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.

Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що платник податку з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН. Реєстрація податкової накладної може бути зупинена лише у порядку та на підставах, визначених Порядком №1165.

При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

Виключний перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної визначено пунктом 11 Порядку № 520, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Одночасно колегія суддів акцентує увагу на тому, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи Порядку № 520 у редакції, чинні до 08.03.2023, оскільки спірні рішення були ухвалені 07.03.2023 за один день до набрання чинності новою редакцією Порядку № 520.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав застосовувати до спірних правовідносин приписи Порядку № 520 у редакції, чинні з 08.03.2023 суперечать ст. 58 Конституції України та інших нормативно-правових актів, а отже є юридично нікчемними.

З тексту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023 слідує, що підставою для зупинення реєстрації цих податкових накладних стала їх відповідність вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій у зв`язку з відсутністю в таблиці даних платника податку на додану вартість кодів УКТЗЕД/ДКПП товару /послуг 1005 як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання товару такого товару / послуги та обсягу його постачання.

Доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачі до суду не надали.

Надаючи оцінку підставі зупинення реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, колегія суддів враховує, що згідно з пунктом 2 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, а згідно з пунктом 12 цього ж Порядку платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

Оскільки подання до органу ДПС таблиці даних платника податку на додану вартість є правом, а не обов`язком платника податку, а матеріали справи не містять відомостей про подання позивачем таблиці із зазначенням коду УКТЗЕД/ДКПП товару /послуг 1005, колегія суддів дійшла висновку про безпідставне зупинення реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023.

Відповідно до УКТЗЕД коду товару 1005 відповідає Кукурудза.

Отже, колегія суддів вказує податковому органу, що основним видом діяльності позивача є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), а також 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, тобто позивач реалізовував товари саме у межах свого основного виду діяльності.

Також у ході судового розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з оскаржуваними рішеннями від 07.03.2023 № 8385066/32646927, від 07.03.2023 № 8385068/32646927, від 07.03.2023 № 8385067/32646927 визначені такі підстави для відмови в реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023 з ненаданням платником податку договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому всупереч вимогам форми рішення відповідачем не вказано яких конкретно документів йому не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, колегія суддів вважає безпідставним твердження податкового органу про неподання позивачем документів, оскільки відповідач не вказав які конкретно документи не були надані, навіть у спосіб підкреслення типу такого документа.

Також у графі додаткова інформація названих рішень від 07.03.2023 № 8385066/32646927, від 07.03.2023 № 8385068/32646927, від 07.03.2023 № 8385067/32646927 вказана додаткова інформація на розгляд комісії: документи з питання наявності складських, офісних приміщень та транспортних засобів; ОСВ по 10 рахунку; ОСВ по 27 рахунку за 2023 рік, ОСВ по 631 рахунку; статистична звітність форма 29 с/г за 2022 рік; документи з питання придбання ТМЦ для вирощування с/г культури, з питання самого вирощування культур, збір врожаю та його зберігання; акти списання посівного матеріалу, засобів захисту рослин, міндобрива та паливно-мастильних матеріалів; ОСВ по 20 рахунку; штатного розпису.

Надаючи оцінку таким підставам для відмови у реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, колегія суддів також зазначає.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг або на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Аналіз приписів пункту 201.7 статті 201 та пункту 187.1 статті 187 ПК України свідчить, що податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань за правилом "першої події": на кожне повне або часткове постачання товарів / послуг або на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У письмовому поясненні податковому органу позивач сформував відповідну інформацію та подав відповідні документи, які підтверджують правомірність складання податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, які були ретельно досліджені судом першої інстанції та не викликають обґрунтованих сумнівів у суду апеляційної інстанції.

Щодо прийняття судом першої інстанції документів, які не були надані позивачем разом із поясненнями, колегія суддів зазначає таке.

Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавалися ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім цього, вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі №560/391/19.

За таких обставин, суди мають надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, в тому числі тим документам, що не були надані до повідомлення про надання пояснень.

Доводи апелянта про те, що ним направлялися позивачеві повідомлення № 8385066/32646927 від 07.03.2023, № 8385068/32646927 від 07.03.2023 та № 8385067/32646927 від 07.03.2023 з визначенням конкретного переліку документів, який потрібно надати ПСП «Діана», були направлені в електронний кабінет Позивача в день їх прийняття є хибними з таких підстав.

По-перше, Порядок № 520, у редакції, чинній на момент ухвалення апелянтом спірних рішень від 07.03.2023, тобто чинній до 08.03.2023, не передбачав можливості податкового органу направляти платникові податку таких повідомлень.

По-друге, реєстраційні номера та дати ухвалення нібито надісланих повідомлень відповідають реєстраційним номерам спірних рішень від 07.03.2023 № 8385066/32646927, від 07.03.2023 № 8385068/32646927, від 07.03.2023 № 8385067/32646927 про відмову у реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023.

По-третя, апелянт не надав до суду першої та апеляційної інстанції ані самих повідомлень, ані доказів їх направлення позивачеві.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає твердження апелянта про надсилання позивачеві повідомлення № 8385066/32646927 від 07.03.2023, № 8385068/32646927 від 07.03.2023 та № 8385067/32646927 від 07.03.2023 хибними.

При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом лише під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.

Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.

Отже, на переконання колегії суддів, відповідач протиправно відмовив у реєстрації податкових накладних посилаючись на ненадання позивачем «документів з питання наявності складських, офісних приміщень та транспортних засобів; ОСВ по 10 рахунку; ОСВ по 27 рахунку за 2023 рік, ОСВ по 631 рахунку; статистична звітність форма 29 с/г за 2022 рік; документи з питання придбання ТМЦ для вирощування с/г культури, з питання самого вирощування культур, збір врожаю та його зберігання; акти списання посівного матеріалу, засобів захисту рослин, міндобрива та паливно-мастильних матеріалів; ОСВ по 20 рахунку; штатного розпису», оскільки вказані документи не стосуються самої операції з продажу. Також вказані документи чітко не визначені у Порядку №520 як обов`язкові документи для розблокування протиправно зупинених податкових накладних.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області від 07.03.2023 № 8385066/32646927, від 07.03.2023 № 8385068/32646927, від 07.03.2023 № 8385067/32646927 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкові накладні № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023 відповідно.

Стосовно доводів апелента про обрання судом першої інстанції неправильного способу захисту та наявності у податкового органу дискреції у питаннях реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Згідно з п. 7) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023 контролюючим органом обрано її відповідність критеріям ризиковості господарської операції, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 8 від 28.01.2023, № 9 від 30.01.2023, № 10 від 31.01.2023, складену позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року по справі №480/4466/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк