Справа № 160/20762/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/20762/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/20762/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням виконання ним вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2024, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо неповідомлення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України ОСОБА_1 , 1984 року народження протиправною, та зобов`язання підготувати відповідне повідомлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним направлено відповідачу заяву щодо повідомлення територіального органу Державної міграційної служби України про підстави втрати громадянства України особою, що проживає на території України, на яку отримана відповідь про необхідність документального підтвердження факту добровільності набуття громадянства Російської Федерації із зазначенням дати і підстав набуття громадянства. У зв`язку з цим позивачем направлено звернення щодо підтвердження факту добровільності набуття громадянства з додатками, на яке відповідач відповів, що долучені документи не підтверджують факту добровільності набуття громадянства. При цьому, відповідач в жодному зі своїх листів не вказує яким чином, окрім доданих до звернень документів, позивач може підтвердити факт набуття громадянства іншої держави, не містять вказівок на ці документи і законодавчі акти України в даній сфері. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, також вважає, що слід зобов`язати відповідача зобов`язати Відділ №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомити територіальний орган ДС Країни про підстави втрати громадянства особою, що проживає на території України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так скаржник зазначає, що судом не надано належної оцінки тим доводам, що відповідач у своїх відповідях, а також у відзиві на позов не зазначив, який саме документ позивачем має бути поданий на підтвердження добровільного набуття громадянства іншої держави. Отже оскільки позивач подав відповідачу (територіальному підрозділу) документи, що підтверджують наявність у позивача громадянства іншої держави, відповідачпротиправно не вчинив дії з повідомлення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про наявність підстав втрати позивачем громадянства України.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що є відповідний порядок розгляду питання втрати громадянства України. Так саме територіальний підрозділ міграційної служби повинен повідомляти територіальний орган про наявність таких підстав. У спірному випадку Відділ №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (територіальний підрозділ) надав відповідь за звернення позивача. У відповіді було зокрема зазначено, що підстави для втрати громадянства України та необхідність подання позивачем документу про добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави із зазначенням дати і підстав набуття громадянства. Крім того, відповідач зазначив, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Позивачем додатково подані пояснення, в яких зазначено, що позов оформлено з урахування ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, із зазначенням іншого відповідача зі статусом юридичної особи. Вважає, що позов подано до належного відповідача. Крім того, зазначив про те, що йому не відомо про наявність консульської довідки, на яку посилався відповідач, і таку він не подавав.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Новомосковську Дніпропетровської області, Українська ССР, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 22.05.2021.

Позивач зазначає, що з 2014 року по 2022 рік знаходився на території Російської Федерації та добровільно, без будь-якого примусу, на абсолютно законних підставах отримав громадянство цієї країни.

09.09.2016 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відділом УФМС Росії по Воронезькій області в Ленінському районі м. Воронежа виданий паспорт громадянина Російської Федерації.

22.09.2016 ОСОБА_3 постановлений на податковий облік у відповідності до Податкового кодексу Російської Федерації з присвоєнням ІНН 64, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .

В обох належних позивачу паспортах наявні відомості про реєстрацію шлюбу 08.07.2014 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Новомосковська Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 .

27.04.2023 ОСОБА_1 направлено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернення, в якому просив надати відповідь, в який територіальний орган міграційної служби України слід звертатись щодо втрати українського громадянства у разі, якщо є громадянство іншої країни.

Листом від 03.05.2023 №П-3941-23/1201.4.4/9110-23 Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надало роз`яснення, в яких повідомило, що відповідно до пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, яка постійно проживає за кордоном - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.

16.11.2023 ОСОБА_1 (вх. №П-116/6/1235-23 від 22.11.2023) звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, просив підготувати та направити відповідне подання до Комісії при президентові України про втрату ОСОБА_1 громадянства України внаслідок добровільного набуття громадянства іншої держави. До заяви долучена копія паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1

Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача щодо направлення подання про втрату громадянства України до Комісії при Президентові України з питань громадянства і надано відповідь листом №1235-2959/1235-23 від 06.12.2023, яким повідомлено, що відповідно до статті 18 Закону України Про громадянство України громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, який постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

22.04.2024 ОСОБА_1 (вх. №П-32/6/1235-24 від 23.04.2024) звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, просив повідомити відповідним чином Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України ОСОБА_1 , 1984 року народження. До заяви долучена копія паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Відділом №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача від 22.04.2024 та надано відповідь, якою повідомлено, що необхідно мати документальне підтвердження факту добровільного набуття громадянства Російської Федерації із зазначенням дати і підстав набуття громадянства.

30.05.2024 ОСОБА_1 (вх. №П-46/6/1235-24 від 31.05.2024) звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, повторно просив повідомити відповідним чином Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України ОСОБА_1 , 1984 року народження. До заяви долучені копії свідоцтва про постановку на облік фізичної особи в податковому органі, видане Федеральною податковою службою РФ, трудової книжки, паспорту громадянина РФ для виїзду за кордон, військового квитка, страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування, свідоцтва про народження дитини.

Відділом №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача від 30.05.2024 та надано відповідь, якою повідомлено, що долучені до звернення документи документально не підтверджують факт добровільності набуття громадянства Російської Федерації, необхідно мати документальне підтвердження факту добровільного набуття громадянства Російської Федерації із зазначенням дати і підстав набуття громадянства.

Позивач вважає, що оскільки ним подано до територіального підрозділу ДМС заяву і документи, що підтверджують наявність у позивача громадянства іншої держави, відповідач протиправно не вчинив дії з повідомлення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про наявність підстав втрати позивачем громадянства України, а отже наявна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, до якого були направлені звернення.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що у ході розгляду справи не було доведено подання позивачем необхідних документів, які передбачені чинним законодавством, для припинення громадянства України, у зв`язку з добровільним набуттям громадянства іншої країни.

Колегія суддів переглядаючи судове рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Так спірним у справі є наявність протиправної бездіяльності Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (Відділом №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області), яка виразилась у неповідомленні територіальний орган про наявність підстав втрати громадянства України ОСОБА_1 .

Як свідчать матеріали справи, 27.04.2023 ОСОБА_1 направлено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернення, в якому просив надати відповідь, в який територіальний орган міграційної служби України слід звертатись щодо втрати українського громадянства у разі, якщо є громадянство іншої країни.

Листом від 03.05.2023 №П-3941-23/1201.4.4/9110-23 Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надало роз`яснення, в якому повідомило, що відповідно до пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, яка постійно проживає за кордоном - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.

Позивач направив до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області заяву від 16.11.2023 (зареєстровано 22.11.2023) щодо направлення подання про втрату ним громадянства до Комісії при Президентові України з питань громадянства. У листі позивач зазначив, що у 2016 році отримав громадянство російської федерації, а отже вважає, що наявні підстави відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України» для припинення громадянства внаслідок його втрати. До заяви додав копію паспорта рф. (а.с. 62)

Листом №1235-2959/1235-23 від 06.12.2023 на вказане звернення Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача щодо направлення подання про втрату громадянства України до Комісії при Президентові України з питань громадянства і надано відповідь позивачу на його прохання про направлення подання про громадянства до Комісії при Президентові України з питань громадянства, в якому повідомлено зокрема про порядок припинення громадянства. (а.с. 64)

В подальшому 22.04.2024 ОСОБА_1 (вх. №П-32/6/1235-24 від 23.04.2024) звернувся до Новомосковського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, і просив повідомити відповідним чином Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України ОСОБА_1 , 1984 року народження. До заяви долучена копія паспорту громадянина російської федерації ОСОБА_1 . У листі позивач зазначив, що у 2016 році отримав громадянство російської федерації, а отже вважає, що наявні підстави відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України» для припинення громадянства України внаслідок його втрати. До заяви додав копію паспорта рф. (а.с. 66)

Зазначене звернення було розглянуто Відділом №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та надано відповідь, в якій зазначені підстави втрати громадянства за приписами ст. 19 Закону України «Про громадянство України» та ураховуючи те, що позивач набув громадянство російської федерації, та для вирішення питання втрати громадянства з підстав визначених у зверненні, йому необхідно мати документальне підтвердження факту добровільного набуття громадянства російської федерації із зазначенням дати і підстав набуття громадянства. (а.с. 71, 72)

30.05.2024 ОСОБА_1 (вх. №П-46/6/1235-24 від 31.05.2024) знову звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, із заявою в якій просив повідомити відповідним чином Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України ОСОБА_1 , 1984 року народження. До заяви долучені копії свідоцтва про постановку на облік фізичної особи в податковому органі, видане Федеральною податковою службою РФ, трудової книжки, паспорту громадянина РФ для виїзду за кордон, військового квитка, страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування, свідоцтва про народження дитини. В заяві зазначив, що підтверджує факт добровільного набуття громадянства російської федерації. (а.с. 73)

Відділом №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача від 30.05.2024 та надано відповідь, в якій зазначені підстави втрати громадянства за приписами ст. 19 Закону України «Про громадянство України» та ураховуючи те, що позивач по набув громадянство російської федерації, та для вирішення питання втрати громадянства з підстав визначених у зверненні, йому необхідно мати документальне підтвердження факту добровільного набуття громадянства Російської Федерації із зазначенням дати і підстав набуття громадянства. (а.с. 87, 88)

Отже позивач звертаючись до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, із заявою в якій просив повідомити відповідним чином Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про підстави втрати громадянства України фактично вказував підставу для втрати громадянства, а саме п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України».

Статтею 17 Закону України «Про громадянство України» (далі Закон №2235) визначені підстави припинення громадянства України. Так громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону №2235 підставами для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Отже саме вказаною нормою Закону визначено, що є добровільним набуттям громадянства іншої держави - всі випадки, коли відбулось звернення із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Також стаття 19 закону №2235 визначає, що не вважається добровільним набуттям іншого громадянства.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. (Порядок №215)

Пунктом 87 Порядку №215 передбачено, що для припинення громадянства України внаслідок його втрати територіальні органи ДМС, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають:

а) подання про втрату громадянства України;

б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України;

в) один із таких документів:

- документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 19 Закону №2235);

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку про відсутність оскарженої позивачем бездіяльності територіального органу, оскільки заяви позивача прийняті, розглянуті та надані відповіді. У відповідях зокрема вказано, що для реалізації повідомлення про втрату позивачем громадянства України, йому необхідно подати документ передбачений п. 1 ч.1 ст. 19 Закону №2235.

Оскільки позивачем до звернень не було подано документу, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, із зазначенням дати та підстав набуття громадянства, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильними та такими, що ґрунтуються на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи скаржника про те, що орган міграційної служби у відповідях не зазначив, який саме документ буде підтвердженням добровільного набуття громадянства іншої держави, є безпідставними, оскільки саме абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону №2235 визначає, що добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Вищезазначеними нормами не передбачено підтвердження факту добровільного набуття громадянства саме зі слів заявника, як і не передбачено надання консультацій та порад з отримання того чи іншого документу, а отже доводи апеляційної скарги з цих питань відхиляються судом.

Стосовно додаткових доводів скаржника про долучення відповідачем консульської довідки, яка ним не подавалась, суд зазначає, що відповідач подаючи копію вказаного документу зазначив, як приклад подання іншою особою для підтвердження добровільного набуття громадянства іншої держави.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Стосовно доводів сторін щодо належного відповідача.

Враховуючи термін визначений п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, в адміністративному процесі стороною в справі відповідач суб`єкт владних повноважень може бути без статусу юридичної особи.

Проте позивач на виконання ухвали суду про залишення позову без руху подав уточнений позов із зазначенням іншого відповідача зі статусом юридичної особи.

Питання заміни належної сторони врегульовані ст.48 КАС України.

Під час розгляду справи судом першої інстанції а ні позивач, а ні відповідач не подавали жодного клопотання з цього питання.

Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції позбавлений компетенції на здійснення заміни неналежного відповідача в силу ч. 7 ст. 48 та ч. 5 чт. 308 КАС України.

Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскарженого судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року в адміністративній справі №160/20762/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак