Справа № 203/4813/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2025 року м. Дніпросправа № 203/4813/24
(суддя Єдаменко С.В., м. Дніпро )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року у справі №203/4813/24 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 вересня 2024 року звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради в якому, просить скасувати постанову №14/2525 від 07.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн та закрити провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки працівники поліції зайшли в приміщення магазину «Бір Бум» та зачинили двері, наказавши пробити на касі напій в пляшці, який вони принесли з собою. Зазначені події зафіксовано камерою відеоспостереження, що встановлена в приміщенні магазину. Також, позивач зазначає про те, що на пляшці, яку принесли працівники поліції до магазину жодних етикеток із зазначенням інформації про вміст спирту у напої не було.

Крім того, позивача не було викликано на засідання адміністративної комісії. В одержаному нею протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що його складено відносно позивача та дату розгляду справи …

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що факт продажу позивачкою слабоалкогольного напою неповнолітній особі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та наданими відповідачем письмовими документами, які є належними та допустимими доказами у розумінні положень КУпАП та КАС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржила його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не досліджено доданий до позовної заяви СД диск щодо фіксації подій камерою відеоспостереження, що встановлена в приміщенні магазину «Бір Бум». Зазначає позивач і про те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності спирту в напої; відповідачем не надано доказів того, що позивачем було продано саме спиртний напій неповнолітньому.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано, що 26 липня 2024 року старшим інспектором СЮП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Мітіним К.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 26 липня 2024 року о 14 год. 27 хв. за адресою: м. Дніпро, пр. Науки (Гагаріна), 99/83, продавець магазину «Бір Бум» ОСОБА_1 здійснила продаж слабоалкогольного напою «Ель-малина» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 5% за ціною 21 грн. 20 коп. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. (а.с.28)

ОСОБА_1 надала письмові пояснення у яких зазначила, що 26.07.2024 р. вона перебувала на робочому місці в магазині «Бір Бум» та близько 14 год. 27 хв. в магазин зайшов невідомий громадянин, якому вона продала слабоалкогольний напій «Ель-малина» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 5%. Документ, який засвідчує особу, не запитала, оскільки на вигляд хлопець здався повнолітнім. (а.с.27)

Постановою №14/2525 від 07.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП (а.с.22).

У вищезазначеній постанові зазначено, що 26 липня 2024 року о 14 год. 27 хв. за адресою: м. Дніпро, пр. Науки (Гагаріна), 99/83, продавець магазину «Бір Бум» ОСОБА_1 здійснила продаж слабоалкогольного напою «Ель-малина» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 5% за ціною 21 грн. 20 коп. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Між тим, матеріалами справи містять копії двох протоколів наданих суду як позивачем так і відповідачем (а.с.6, а.с.28), при цьому копія протоколу надана суду позивачем не містить обов`язкових реквізитів та відомостей, необхідних для вирішення справи, згідно зі статтею 256 КУпАП таких як: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце та час розгляду справи; роз`яснення особі відносно якої складено протокол її прав та обов`язків; підпису особи, що його склала, а інша копія ці данні містить.

На думку колегії суддів зазначене свідчить проте, що позивачу було вручено протокол який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що порушило права позивача бути обізнаною про притягнення її до адміністративної відповідальності, знати про місце та час розгляду справи, та як наслідок позивач була позбавлений можливості надати свої пояснення під час розгляду адміністративної справи та скористатися послугами адвоката.

Аналогічні доводи позовної заяви відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції спростовано не було, що безпідставно суд першої інстанції залишив поза увагою.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, оскаржене рішення відповідача вказаним вимогам не відповідає, враховуючи неотримання позивачем інформації про час та місце розгляду адміністративної справи та як наслідок позбавлення її можливості реалізації свого права на участь у процесі прийняття рішення та інших прав передбачених статтею 268 КУпАП.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова №14/2525 від 07.08.2024 року є протиправно та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року у справі №203/4813/24 - скасувати та прийняти нову постанову, позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову №14/2525 від 07.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 11 березня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва