Справа № 420/21499/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/21499/24

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі № 420/21499/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиконання обов`язку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зі сплати ОСОБА_1 додаткової винагороди;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 543333,32 грн. ( п`ятсот сорок три тисячі триста тридцять три гривні 32 копійки).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) проходив дійсну військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі відповідач), з 03.10.2022 по 12.07.2023, що вбачається з довідки відповідача. Звернувшись за правовою допомогою в аспекті правовідносин щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди відповідно до ПКМУ від 28.02.2022 № 168, оскільки позивач вважав, що відповідні зобов`язання зі сплати відповідачем у належний спосіб вчинено не було, від відповідача отримано низку доказів, з яких вбачається дійсність зазначеного, що полягає у наступному.

Нарахування та виплата грошового забезпечення кожному окремому військовослужбовцю здійснюється із врахуванням конкретних обставин проходження таким військовослужбовцем служби та виконуваних ним завдань, а виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. з розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Фактично, з урахуванням вказаних особливостей, позивач підпадає під дію пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, отже, має право на додаткову винагороду до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Доказами, наданими відповідачем, при їх детальному аналізі встановлено неповне виконання відповідачем реалізації права позивача на додаткову винагороду.

Так позивач зазначає, що співставляючи дані довідки про грошове забезпечення в розрізі зазначених у ній певних сум додаткової винагороди, з урахуванням низки наказів, на яких наголошував відповідач, як на доказах сплати додаткової винагороди та перевіряючи їх з банківською випискою, яка не містить жодних транзакцій про виплату позивачеві жодних сум додаткової винагороди вказуємо, що як вищеназвана довідка, так і накази відповідача можна лише тільки віднести в якості доказів нарахування певних сум додаткової винагороди, однак, вказані суми, по-перше не є належними, чому надано оцінку позивачем у відповіді на відзив, по-друге, вказані суми не були виплачені.

Відтак, беручи до уваги кількість виконаних позивачем бойових завдань, належною до нарахування та виплати, отже, до стягнення, є наступна сума додаткової винагороди.

У період 20.11.2022 30.11.2023 позивач виконав 11 бойових розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х11/30=36666,67 грн. (після округлення), у період з 01.12.2022 по 31.12.2022, позивач виконував 1 бойове завдання безперервно цілий місяць, відтак, належною сумою додаткової винагороди є 100000 грн., у період 01.01.2023 03.01.2023, 15.01.2023 31.01.2023, позивач безперервно виконав 20 розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х20/30=66666,66 грн. (після округлення), у період 01.02.2023 17.02.2023 позивач виконав 17 бойових розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х17/30=56666,66 грн. (після округлення), у період 02.04.2023 03.04.2023, 05.04.2023 12.04.2023, 14.04.2023 30.04.2023 позивач виконав 27 бойових розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х27/30= 90000 грн., у період 01.05.2023 07.05.2023, 12.05.2023, 18.05.2023 24.05.2023, 29.05.2023-31.05.2023 позивач виконав 18 бойових розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х18/30=60000 грн., у період 01.06.2023 30.06.2023 позивач виконав 30 розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є 100000 грн., у період 01.07.2023 04.07.2023, 06.07.2023, 08.07.2023 по дату звільнення 12.07.2023 позивач виконав 10 бойових розпоряджень, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х10/30=33 333,33 грн.

Сумуючи пораховані позивачем суми, отримано наступний обсяг невиконаних відповідачем зобов`язань зі сплати позивачеві додаткової винагороди: 36666,67 грн. + 100000 грн. + 66666,66 грн. + 56666,66 грн. + 90000 грн. + 60000 грн. + 100000 грн. + 33333,33 грн. = 543333,32 грн.

З позовними вимогами ОСОБА_1 відповідач не погоджується та зазначає, що доводи позивача, щодо ненарахування та не виплати додаткової грошової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі з розрахунку на місяць пропорційно від часу безпосередньої участі у забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії при виконанні бойових спеціальних завдань - повністю не відповідає дійсності. Оскільки за вказаний вище період на постійній основі нараховувалась та виплачувалось додаткова грошова винагорода з розрахунку 30 тис. грн в тому числі й збільшена додаткова грошова винагороду на період дії воєнного стану з розрахунку 100 тис. грн на підставі наступних наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №281 від 01.12.2022 (за період 01.11.2022- 30.11.2022); №4 від 03.01.2023 (за період 01.12.2022-31.12.2022); №40 від 01.02.2023 (за період 01.01.2023-31.01.2023); №46 від 03.02.2023 (за період 20.11.2022-30.11.2022 з розрахунку 100 тис. грн); №63 від 06.03.2023 (за період 01.12.2022-31.12.2022 з розрахунку 100 тис. грн); №93 від 06.04.2023 (за період 01.02.2023-17.02.2023); №152 від 05.06.2023 (за періоди 02.04.2023-03.04.2023, 05.04.2023-12.04.2023, 15.04.2023- 30.04.2023); №228 від 08.08.2023 (за період 01.05.2023-07.05.2023, 12.05.2023, 18.05.2023-24.05.2023, 29.05.2023-31.05.2023); №252 від 05.09.2023 (за період 03.06.2023-30.06.2023, 01.07.2023-04.07.2023, 06.07.2023-11.07.2023).

Вказані накази відпрацьовувались на підставі поданих рапортів командирів підрозділів про фактичне виконання бойових (спеціальних) завдань. Відповідач зазначає, що за період з 20.11.2022 до 31.12.2022 додаткова грошова винагорода у збільшеному розмірі з розрахунку 100 тис. грн.. позивачу нараховувалась та виплачувалась на підставі дії редакції (№ 1146 від 08.10.2022) постанови КМ України від 28 лютого 2022 р. № 168, а саме за період з 20.11.2022 року до 31.12.2022 року. Також до вищезгаданої виплати додатково нараховувалась за вказаний період з урахуванням обов`язкового нарахування 30 тис. грн.

Щодо періодів з 01.01.2023 до 12.07.2023 додаткова грошова винагорода у розмірі 30 тис. позивачу нараховувалась та виплачувалась на підставі дії редакції (№ 43 від 20.01.2023) постанови КМ України від 28 лютого 2022 р. №168, а саме за період з 01.01.2023 до 12.07.2023.

Оскільки в редакції від 20.01.2023 постанови КМ України від 28.02.2022 № 168 було внесено до п. 3. підпункт 2.1 викладено в такій редакції: Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень..

У зв`язку із чим у подальшому до наказу МО України від 07.06.2018 року №260 було внесені зміни, щодо врегулювання виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30 тис. Вищевикладене підтверджується довідкою щодо виплаченої додаткової грошової винагороди від 27.07.24 №590.

За періоди з 04.01.23 по 14.01.23; з 18.02.23 по 01.04.23; 13.04.23; з 08.05.23 по 11.05.23; з 13.05.23 по 17.05.23; з 25.05.23 по 28.05.23 позивачу додаткова грошова винагорода не нараховувалась у зв`язку із перебуванням у відпустках та лікуванні та не залученням до виконання завдань, що підтверджується наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про вибуття та прибуття від 03.01.23 №04; від 15.01.23 №16; від 17.02.23 №48; від 01.04.23 №89; від 12.04.23 №100; від 13.04.23 №101; 08.05.23 №127; від 12.05.23 №131; від 11.05.23 №130; від 18.05.23 №137; від 14.05.23 №143; від 29.05.23 №148.

З 20.11.2022 особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі бойового розпорядження ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2022 року №73/дск виконує бойові (спеціальні) завдання у Херсонській області та у м. Херсон.

Додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн виплачувалась до 01.02.2023 року виключно на підставі вимог визначених Окремим дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року, в тому числі за наявності підтверджуючих документів.

У період з 01.01.2023 з урахуванням наказів Головнокомандувача ЗС України від 02.02.23 №25 та від 14.02.23 №35 - ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває в районі ведення воєнних (бойових) дій та не виконує завдання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України та на територіях між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. У зв`язку із чим додаткова грошова винагорода у збільшеному розмірі з розрахунку 100 тис. для особового складу не передбачена.

Також зазначеною ухвалою витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії бойових розпоряджень, сторінок журналів бойових дій та відповідних наказів відносно ОСОБА_1 на підставі яких позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

29 липня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/30991/24).

30 липня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (хід. № ЕС/31269/24).

31 липня 2024 року від відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (вхід. № ЕС/31378/24).

01 серпня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (вхід. № ЕС/31640/24).

05 серпня 2024 року від відповідача до суду надійшли витребувані судом докази (вхід. № 31474/24).

05 серпня 2024 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № ЕС/32042/24).

06 серпня 2024 року від позивача до суду надійшли письмові заперечення (вхід. № ЕС/32217/24).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 30.10.2024 у справі № 420/21499/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиконання обов`язку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зі сплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 136 666 грн. 67 коп. (сто тридцять шість тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 коп.) за період листопад грудень 2022 року.

Стягнув з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 136 666 грн. 67 коп. (сто тридцять шість тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 коп.) за період листопад грудень 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу, що додаткову винагороду за грудень 2022 року позивач отримав у березні 2023 року, що підтверджує довідка про грошове забезпечення. Зазначене свідчить про повну сплату додаткової винагороди;

- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

31.01.2025 від відповідача до апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі. Зокрема, відповідач надав довідку щодо виплаченої додаткової винагороди на період дії воєнного стану колишнього військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 за листопад - грудень 2022 року.

Позивач процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) проходив дійсну військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - відповідач) у період з 03.10.2022 по 12.07.2023, що підтверджується довідкою відповідача.

За період проходження служби начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні до позивача видано наступні бойові розпорядження: у листопаді 2022 у період 20.11.2022 30.11.2023, усього 11 розпоряджень; у грудні 2022 - 1 бойове розпорядження зі строком виконання з 01.12.2022 по 31.12.2022; у січні 2023 у період 01.01.2023 03.01.2023, 15.01.2023 31.01.2023, усього 20 розпоряджень; у лютому 2023 у період 01.02.2023 17.02.2023, усього 17 розпоряджень; у квітні 2023 року у період 02.04.2023 03.04.2023, 05.04.2023 12.04.2023, 14.04.2023 30.04.2023, усього 27 розпоряджень; у травні 2023 року у період 01.05.2023 07.05.2023, 12.05.2023, 18.05.2023 24.05.2023, 29.05.2023-31.05.2023, усього 18 розпоряджень; у червні 2023 у період 01.06.2023 30.06.2023, усього 30 розпоряджень; у липні 2023 у період 01.07.2023 04.07.2023, 06.07.2023, 08.07.2023 по дату звільнення 12.07.2023, усього 10 розпоряджень.

Згідно журналу бойових дій позивач у листопаді 2022 у період 20.11.2022 30.11.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.11.2022 №1/дск, від 21.11.2022 №2/дск, від 22.11.2022 №3/дск, від 23.11.2022 №4/дск, від 24.11.2022 №5/дск, від 25.11.2022 №6/дск, від 26.11.2022 №7/дск, від 27.11.2022 №8/дск, від 28.11.2022 №9/дск, від 29.11.2022 №10/дск, від 30.11.2022 №11/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у січні 2023 у період 01.01.2023 03.01.2023, 15.01.2023 31.01.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.01.2023 №43/дск, від 02.01.2023 №44/дск, від 03.01.2023 №45/дск, від 15.01.2023 №57/дск, від 16.01.2023 №58/дск, від 17.01.2023 №59/дск, від 18.01.2023 №60/дск, від 19.01.2023 №61/дск, від 20.01.2023 №62/дск, від 21.01.2023 №63/дск, від 22.01.2023 №64/дск, від 23.01.2023 №65/дск, від 24.01.2023 №66/дск, від 25.01.2023 №67/дск, від 26.01.2023 №68/дск, від 27.01.2023 №69/дск, від 28.01.2023 №70/дск, від 29.01.2023 №71/дск, від 30.01.2023 №72/дск, від 31.01.2023 №73/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у лютому 2023 у період 01.02.2023 17.02.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.02.2023 №74/дск, від 02.02.2023 №75/дск, від 03.02.2023 № 76/дск, від 04.02.2023 №77/дск, від 05.02.2023 №78/дск, від 06.02.2023 №79/дск, від 07.02.2023 №80/дск, від 08.02.2023 №81/дск, від 09.02.2023 №82/дск, від 10.02.2023 № 83/дск, від 11.02.2023 №84/дск, від 12.02.2023 №85/дск, від 13.02.2023 № 86/дск, від 14.02.2023 №87/дск, від 15.02.2023 №88/дск, від 16.02.2023 №89/дск, від 17.02.2023 №90/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ХЕРСОН, начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ХЕРСОН тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у квітні 2023 року у період 02.04.2023 03.04.2023, 05.04.2023 12.04.2023, 14.04.2023 27.04.2023, 29.04.2023 - 30.04.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.04.2023 №135/дск, від 03.04.2023 №136/ дск, від 05.04.2023 №138/дск, 06.04.2023 №139/дск, від 07.04.2023 № 140/дск, від 08.04.2023 №141/дск, від 09.04.2023 №142/дск, від 10.04.2023 №143/дск, від 11.04.2023 №144/дск, від 12.04.2023 №145/дск, від 14.04.2023 № 147/дск, від 15.04.2023 №148/дск, від 16.04.2023 №149/дск, від 17.04.2023 №150/дск, від 18.04.2023 №152/дск від 19.04.2023 №153/дск, від 20.04.2023 №154/дск, від 21.04.2023 №155/дск, від 22.04.2023 № 156/дск, від 23.04.2023 №157/дск, від 24.04.2023 №158/дск, від 25.04.2023 №159/дск, від 26.04.2023 №160/дск, від 27.04.2023 №162/дск, від 29.04.2023 №164/дск, від 30.04.2023 № 165/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ХЕРСОН, начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ХЕРСОН тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у травні 2023 року у період 01.05.2023 07.05.2023, 12.05.2023, 18.05.2023 24.05.2023, 29.05.2023-31.05.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.05.2023 №166/дск, від 02.05.2023 №167/дск, від 03.05.2023 №169/дск, від 04.05.2023 №170/дск, 05.05.2023 №171/дск, від 06.05.2023 №172/дск, від 07.05.2023 №173/дск, від 12.05.2023 №178/дск, від 18.05.2023 №184/дск, від 19.05.2023 №185/дск, від 20.05.2023 №186/дск, від 21.05.2023 №187/дск, від 22.05.2023 №188/дск, від 23.05.2023 №189/дск, від 24.05.2023 №190/дск, від 29.05.2023 №195/дск, від 30.05.2023 №196/дск, від 31.05.2023 №197/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ХЕРСОН, начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ХЕРСОН тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у червні 2023 у період 01.06.2023 30.06.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.06.2023 №198/дск, від 02.06.2023 №199/ дск, від 03.06.2023 №200/дск, від 04.06.2023 №201/дск, від 05.06.2023 №202/дск, від 06.06.2023 №203/дск, від 07.06.2023 №204/дск, від 08.06.2023 №205/дск, від 09.06.2023 №206/дск, від 10.06.2023 №207/дск, від 11.06.2023 №208/дск, від 12.06.2023 №209/дск, від 13.06.2023 №210/дск, від 14.06.2023 №211/дск, від 15.06.2023 №2121/дск, від 16.06.2023 №213/дск, від 17.06.2023 №214/дск, від 18.06.2023 №215/дск, від 19.06.2023 №216/дск, від 20.06.2023 №217/дск, від 21.06.2023 №218/дск, від 22.06.2023 №219/дск, від 23.06.2023 №220/дск, від 24.06.2023 №221/дск, від 25.06.2023 №222/дск, від 26.06.2023 №223/дск, від 27.06.2023 №224/дск, від 28.06.2023 №225/дск, від 29.06.2023 №227/дск, від 30.06.2023 №228/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ХЕРСОН, начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ХЕРСОН тощо.

Згідно журналу бойових дій позивач у липні 2023 у період 01.07.2023 04.07.2023, 06.07.2023, 08.07.2023 по дату звільнення 12.07.2023 виконував безперервно та цілодобово бойові розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.07.2023 № 229/дск, від 02.07.2023 №230/дск, від 03.07.2023 №231/дск, від 04.07.2023 №233/дск, від 06.07.2023 №237/дск, від 08.07.2023 №239/дск, від 09.07.2023 №241/дск, від 10.07.2023 №243/дск, від 11.07.2023 №244/дск, 12.07.2023 №245/дск, що видані на виконання низки бойових розпоряджень командувача ОУВ ХЕРСОН, начальника Південного ТУ ВСП, ОУВ ХЕРСОН тощо.

Позивач, не погоджуючись з правильністю нарахувань та виплати відповідачем додаткової грошової винагороди до 100000 грн. відповідно до ПКМУ від 28.02.2022 № 168 за період служби позивача 03.10.2022 по 12.07.2023, звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що у період з 20.11.2022 по 30.11.2023 позивач виконав 11 бойових розпоряджень, що підтверджується додатково журналом бойових дій. Позивач безперервно приймав участь у таких заходах 11 діб, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є наступний (обраховується математично методом пропорції) 100000х11/30= 36 666,67 грн.

Також у грудні 2022 року позивач виконував 1 бойове розпорядження зі строком виконання з 01.12.2022 по 31.12.2022, тобто цілий місяць безперервно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача сума заборгованості зі сплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період листопад - грудень 2022 року у розмірі 136 666,67 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-XII від 25.03.1992 року захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з ст. 1-2, 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилом ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції Постанови КМ № 43 від 20.01.2023) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Наказом МОУ від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, який доповнено новим розділом 34 згідно з Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023.

Вказаним розділом, серед іншого, унормовано особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану та розширено перелік умов та підстав для права на додаткову винагороду до 100000 грн.

Так, п.2 названого розділу визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України ( п.3 розділу 34).

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань ( п.4 розділу 34).

Судом першої інстанції встановлено, що з 20.11.2022 особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі бойового розпорядження ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2022 №73/дск виконує бойові (спеціальні) завдання у Херсонській області та у м. Херсон.

Так, наказами відповідача №281 від 01.12.2022 та №46 від 03.02.2023 про сплату додаткової винагороди нараховано позивачу додаткову винагороду за листопад 2022 року.

В свою чергу, позивач у періоді з 20.11.2022 30.11.2023 виконав 11 бойових розпоряджень, що підтверджується додатково журналом бойових дій. Позивач безперервно приймав участь у відповідних заходах 11 діб, відтак, належним розміром до нарахування та виплати додаткової винагороди є 100000х11/30 = 36 666,67 грн. (після округлення).

Наказами №4 від 03.01.2023 року та №63 від 06.03.2023 року про сплату додаткової винагороди нараховано позивачу додаткову винагороду за грудень 2022 року.

Як встановлено судом першої інстанції, у грудні 2022 року позивач виконував 1 бойове розпорядження зі строком виконання з 01.12.2022 по 31.12.2022, тобто цілий місяць безперервно, відтак, враховуючи, що позивач безперервно виконував бойове розпорядження цілий місяць грудень 2022 року, відтак належною сумою додаткової винагороди є 100 000 грн.

Враховуючи наведене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості зі сплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період листопад - грудень 2022 року у розмірі 136 666,67 грн.

Апелянт на підтвердження позиції стосовно відсутності заборгованості зі сплати додаткової винагороди позивачу на період листопад - грудень 2022 року надав до апеляційного суду додаткові пояснення та довідку щодо виплаченої додаткової винагороди на період дії воєнного стану колишнього військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 за листопад - грудень 2022 року.

Аналізуючи дані довідки про грошове забезпечення можуть свідчити про нарахування певних сум додаткової винагороди, однак жодним чином не вказують про виплату відповідачем позивачеві таких сум.

Поряд з цим, відповідно Акту №01 від 04.12.2024 звірки зарахувань грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК» жодних транзакцій з переказу жодних сум додаткової винагороди, відображеної у довідці про грошове забезпечення, відповідачем здійснено не було.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача з відповідача суми заборгованості зі сплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період листопад - грудень 2022 року у розмірі 136 666,67 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі № 420/21499/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик