Справа № 320/15415/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Київ справа №320/15415/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.01.2022 року №23941812, від 02.01.2023 року №1, №1, №1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ "Компанія "Агроформ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року позов ТОВ «Компанія «Агроформ» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 24 січня 2022 року № 23941812, від 02 січня 2023 року № 1, від 02 січня 2023 року № 1 та від 02 січня 2023 року № 1.

В подальшому постановою Верховного Суду від 21.11.2024 рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №320/15415/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що "жодна ухвала Київського окружного адміністративного суду, ані спірне рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі, що розглядається, не містять жодної оцінки доводів контролюючого органу щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та/або доводів позивача викладених ним у заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду. Також матеріали справи не містять, а у вказаних ухвалах та рішенні Київського окружного адміністративного судом першої інстанції не зазначено, жодних підстав та мотивів з яких виходив суд першої інстанції для поновлення позивачу пропущеного ним строку звернення до адміністративного суду визначеного процесуальним законодавством України.

При цьому, постанова суду апеляційної інстанції також не містить жодної оцінки доводів контролюючого органу щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, хоча такі були зазначені в апеляційній скарзі…

У справі, що розглядається судами попередніх інстанцій не з`ясовувався час отримання спірного податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2022 року №23941812, як і не з`ясовувався момент звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування прийняті податкових повідомлень-рішень від 02 січня 2023 року №1, №1, №1.

Суд наголошує на тому, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин…

При цьому, Суд зазначає, що оцінка таких обставин, причин та доводів щодо питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду визначеного процесуальним законодавством є першочерговою для правильного вирішення цієї справи".

03.12.2024 справу одержано Київським окружним адміністративним судом та за наслідком автоматизованого розподілу визначено суддю Лисенко В.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 320/15415/23 позовну заяву ТОВ "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Також, вказаної ухвалено вказано, що недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду доказів фактичного отримання позивачем спірного податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2022 року № 23941812 та доказів пропуску строку оскарження податкового повідомлення-рішення від 24 січня 2022 року № 23941812 з поважних причин.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 задоволено заяву ТОВ "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2022 №23941812 та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2025, з`ясувавши думку сторін, судом закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті та вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що оскаржувані ППР є протиправними, оскільки допущена ним арифметико-методологічна помилка під час заповнення податкової звітності не впливає на фінансовий результат і на достовірність декларування показників декларацій з ПДВ наступних податкових періодів, включаючи жовтень 2021 року, та не могла вплинути на позбавлення його права на від`ємне значення, а тому ним не допущено порушень п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України.

Крім того позивач вказує на формальний підхід контролюючого органу до проведення перевірки та формування своїх висновків, оскільки на момент проведення перевірки, незважаючи на численні ракетні обстріли, товариство мало пакет підтверджуючих документів щодо заявленої суми бюджетного відшкодування, який підлягав дослідженню з боку відповідача, однак вказані документи фактично були безпідставно проігноровані.

Позивач також наголошує, що він є реальним суб`єктом господарювання, у перевіряємий період мав необхідні основні засоби та ресурси, а також заявлені суми бюджетного відшкодування підтверджені належним чином складеними первинними документами і є фактично сплаченими постачальникам.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» не надано до перевірки документів, пов`язаних з предметом перевірки, зокрема докази оплати заявлених сум бюджетного відшкодування з ПДВ; не надано до перевірки наказ про проведення інвентаризації, інвентаризаційні описи; не вірно зазначено звітний (податковий період), у якому виникло від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що призвело до завищення від`ємного значення по ПДВ в сумі 1 416 571 грн, водночас в наступних податкових періодах ця сума не була відкоригована платником податків самостійно.

Позивач, не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, подав відповідь на відзив.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ», за результатами якої складено акт від 17.12.2021 №22504/10-36-18-12/38093552 камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за жовтень 2021 року за висновками якого ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» порушено п. 46.1 статті 46, п. 47.1 статті 47, п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пп. 4 п. 5 розділу V наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі - Порядок № 21), в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року в розмірі - 1 416 571, 00 грн.

24.01.2022 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 23941812, яким зменшено від`ємне значення з ПДВ позивача на 1 416 571, 00 грн.

Також, ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 10.11.2022 №12252/10-36-07-01-14/38093552 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» (38093552), за висновками якого ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» порушено:

- п. 44.1 статті 44, п. 187.8 статті 187, п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8, п. 200.9, п. 200.14 статті 200 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника банку у розмірі 1 110 054, 12 грн;

- п. 44.1, п. 44.3 статті 44, п. 198.3, п. 198.6 статті 198, п. 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) по декларації за серпень 2022 року в розмірі 122 661, 00 грн;

- п. 200.1, п. 200.2 статті 200 ПК України, чим занижено суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету в розмірі 384 243, 00 грн.

02.01.2023 на підставі висновків перевірки, контролюючим органом прийнято наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення :

- № 1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2022 року на 1 110 054, 00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 111 005, 00 грн;

- № 1, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2022 року на 122 661, 00 грн;

- № 1, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на 384 243, 00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 38 424, 00 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2024 у даній справі суд для правильного вирішення цієї справи першочергово здійснив оцінку обставин, причин та доводів щодо питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 задоволено заяву ТОВ "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2022 №23941812 та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Стосовно обґрунтованості прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд вказує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У разі якщо за результатами звітного (податкового) періоду податковий кредит платника перевищує його податкові зобов`язання, у платника формується від`ємне значення ПДВ звітного (податкового) періоду, яке відповідно до п. 200.4 ПК України може бути, зокрема, зараховане до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Форма та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21 (далі - Порядок № 21).

Підпунктом 5 п. 5 розділу V Порядку № 21 визначено, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

У складі податкової декларації подаються передбачені Порядком № 21 додатки (п. 9 розділ III Порядку № 21).

Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду деталізується у додатку 2 до декларації «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» (Д2) (далі - додаток 2).

Порядком № 21 не унормовано заповнення додатку 2 до декларації з ПДВ та не встановлено хронології відображення від`ємного значення ПДВ звітного (податкового) періоду в цьому додатку.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, висновки ГУ ДПС у Київській області обґрунтовано тим, що ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» не вірно заповнено звітний (податковий) період виникнення від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), задекларованого в Додатку № 2 до податкової декларації з ПДВ «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)», за жовтень 2021 року, а саме: по частині періодів не вказано рік, у якому виникло від`ємного значення ПДВ.

Таким чином, ГУ ДПС у Київській області зроблено висновок, що звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - не визначено, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року в розмірі - 1 416 571, 00 грн.

У свою чергу, зі змісту акту позапланової перевірки вбачається, що висновки податкового органу обґрунтовано тим, що ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» :

- не надано до перевірки документи та інформацію, що належить та пов`язана з предметом перевірки, зокрема докази оплати заявлених сум бюджетного відшкодування з ПДВ;

- не надано до перевірки наказ про проведення інвентаризації, інвентаризаційні описи;

- згідно перевірки декларації з ПДВ, за жовтень 2021 року, підприємством не вірно зазначено звітний (податковий період), у якому виникло від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що призвело до завищення від`ємного значення по ПДВ в сумі 1 416 571 грн, проте в наступних податкових періодах ця сума не була відкоригована платником податків самостійно.

На підставі вказаних висновків, контролюючим органом встановлено завищення податкового кредиту на 1 616 958, 00 грн., за серпень 2022 року, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування, за серпень 2022 року на 1 110 054, 12 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 Декларації) на 122 661, 00 грн, заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за серпень 2022 року на 384 243, 00 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що допущена описка щодо звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення, жодним чином не вплинула на правильність розрахунку суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у декларації за жовтень 2021 року.

Позивачем під час оформлення податкової декларації з ПДВ за жовтень 2021 року допущено технічну помилку в додатку №2 до декларації в звітному (податковому) періоді, у якому виникло від`ємне значення, а саме в році. Водночас некоректне заповнення звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення саме по собі не призвело до формування необґрунтованих сум від`ємного значення і не може бути підставою для його зменшення.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що податковим правопорушенням є не будь-які арифметичні чи методологічні помилки, а лише ті, які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених ПК України та іншим законодавством, а саме до невірного формування податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення ПДВ.

При вирішенні даної справи суд, відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховує практику Верховного Суду.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові від 11.09.2018 у справі № 810/3697/16, згідно з якими Верховний Суд дійшов висновку, що допущення платником податків технічної помилки (описки) при заповненні декларації та додатків до неї не може бути підставою для висновку про завищення бюджетного відшкодування у разі, якщо фактична сплата ПДВ підтверджується відповідними первинними документами.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 812/1294/17 зазначив, що «помилкове зазначення позивачем звітного (податкового) періоду, у якому виникло значення - травень місяць, не потягло за собою помилкове визначення суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальниками товарів/послуг до Державного бюджету України у червні 2017 року.

Таким чином, оскільки допущена позивачем помилка при зазначені звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення, у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість у червні 2017 року не потягло за собою помилкове визначення суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальниками товарів/послуг до Державного бюджету України у червні 2017 року, тобто не вплинула на його розрахунки з бюджетом, то зменшення відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в цьому випадку є необґрунтованим.

У постанові від 15.06.2020 по справі №440/17/19 Верховний Суд вказав, що «ураховуючи, що реальність вищевказаних господарських операцій податковим органом під сумнів не ставиться, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що некоректне заповнення реквізитів контрагентів платника (ІПН) саме по собі не призвело до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не може бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні».

Крім того, контролюючий орган в акті позапланової перевірки посилається на те, що ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» не надано до перевірки документи та інформацію, що належить та пов`язана з предметом перевірки, зокрема докази оплати заявлених сум бюджетного відшкодування з ПДВ.

Судом встановлено, що позапланова виїзна перевірка позивача тривала з 28.10.2022 по 03.11.2022, тобто 5 робочих днів, оскільки 29.10 та 30.10 - вихідні дні. В перший день перевірки контролюючим органом надано запит від 28.10.2022 № 1 щодо надання значного переліку документів, а також лист ГУ ДПС у Київській області від 28.10.2022 № 27238/6/10-36-07-01-06 про проведення інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 78 КАС України суд визнає загальновідомими обставини того, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, наша держава восени 2022 року зазнала численних ракетних обстрілів та викликаних цим довготривалих відключень світла. Так, в період проведення податкової перевірки позивача, а саме 31.10.2022 відбувся масований ракетний удар, у результаті якого було пошкоджено об`єкти енергетичної інфраструктури, зокрема у Київській області. Через це в регіоні відбувалися екстрені відключення світла.

Крім того, у період проведення податкової перевірки позивача, а саме 31.10.2022 відбувся масований ракетний удар, у результаті якого було пошкоджено об`єкти енергетичної інфраструктури, зокрема у Київській області. Через це в регіоні відбувалися екстрені відключення світла.

За таких умов суд погоджується з доводами позивача про те, що при постійних відключеннях світла, непрацюючому інтернеті, було важко підготувати до закінчення податкової перевірки, запитувані контролюючим органом документи та інформацію. Водночас контролюючим органом період проведення перевірки продовжений не був.

Разом з тим, суд звертає увагу, що до призначення податкової перевірки, одразу після декларування сум до бюджетного відшкодування за серпень 2022 року, товариство добровільно надало листом від 27.09.2022 до ГУ ДПС у Київській області пакет підтверджуючих документів щодо заявленої суми бюджетного відшкодування, серед яких були фінансова звітність товариства, контракти, митні декларації та інвойси до них, оборотно-сальдові відомості, переліки основних засобів, банківські виписки та платіжні доручення, первинні документи на придбання, договори купівлі-продажу, інвентаризаційні описи по раніше проведеній інвентаризації.

Тобто, на момент початку перевірки ГУ ДПС у Київській області вже мало пакет документів, який дозволив би аналізувати правомірність відображення Товариством сум бюджетного відшкодування. Однак, такі відомості в акті перевірки відображені не були.

Стосовно проведення інвентаризації, суд вказує наступне.

Наказом позивача від 01.11.2022 № 8 було призначено проведення інвентаризації, наказом від 01.11.2022 № 8-а створено інвентаризаційну комісію. За результатами інвентаризації складено інвентаризаційні описи по рах. 204, по pax. 112, по рах. 26 (готова продукція), по рах.26 (склад матеріалів та сировини в переробку).

Неврахування наведених обставин при проведенні перевірки вказує на формальний підхід контролюючого органу до її проведення.

Суд звертає увагу, що контролюючий орган не мав правових підстав робити висновки про не підтвердження бюджетного відшкодування за серпень 2022 року без врахування та дослідження наданих первинних документів.

Щодо питання господарської діяльності ТОВ «КОМПАНІЯ «АГРОФОРМ» та документального підтвердження сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування з ПДВ суд зазначає таке.

Товариством було укладено контракти від 24.09.2020 №022-AGF/RCTI та від 31.12.2021 №012-AGF/RCH з RUICIIENG INTERNATIONAL DEVELOPMENT CO., LTD. (Китай) на постачання пиломатеріалів (деревина та вироби з деревини).

Виконання контрактів підтверджується комерційними рахунками від 09.12.2021, від 10.12.2021, від 14.12.2021, від 16.12.2021, від 23.12.2021, від 14.01.2022, від 26.01.2022, від 31.01.2022, від 09.02.2022, від 07.06.2022, від 28.06.2022, від 05.07.2022 та вантажно-митними деклараціями № UA500040/2021/206876, № UA500040/2021/206875, № UA500040/202.1/207159, №UA500040/2021/20753, № UA500040/2022/000350, № UA500040/2022/000963, №UA500040/2022/001211, № UA500040/2022/00.9412, № UA500020/2022/010403, №UA500020/2022/011214, № UA500020/2022/011613.

Відображення даних операцій в бухгалтерському обліку підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 362.

Для виконання зазначених контрактів товариство закуповувало сировину та матеріали, і підтверджується, зокрема:

-договором поставки лісоматеріалів з ФОП ОСОБА_1 від 22.11.2021 № 51 та податковими накладними від 23.11.2021 №РН-15, від 26.11.2021 № РН-16, від 02.12.2021 № РН-19 від 08.12.2021 № РН-20, товарно-транспортними накладними від 26.11.2021 № Т-15, від 26.11.2021 №Т-16, від 02.12.2021 № Т-19, від 08.12.2021 № Т-20;

- договором поставки лісосировини (лісоматеріали круглі листяних порід) з ТОВ «Камінський тімбер енд венірз» від 14.12.2021 № Л_2/21 та видатковими накладними від 29.12.2021 №452, від 14.12.2021 №443, від 19.01,2022 №16, від 24.01.2022 №18, від 31.01.2022 №26, від 26.01.2022 №22, від 25.01.2022 №20, від 11.01.2022 №4, від 12.01.2022 №7, від 18.01.2022 №15, від 03.01.2022 №1, від 04.02.2022 №35, від 04.02.2022 №36, від 08.02.2022 №37, від 15.02.2022 №40, товарно-транспортними накладними від 29.12.2021 №Р452, від 14.12.2021 №P443, від 19.01.2022 №Р22, від 24.01.2022 №Р18, від 31.01.2022 №Р26, від 26.01.2022 №Р23, від 25.01.2022 №Р20, від 11.01.2022 №Р4, від 12.01.2022 №Р7, від 18.01.2022 №Р15, від 03.01.2022 №Р1, від 04.02.2022 №Р35, від 04.02.2022 №Р36, від 08.02.2022 №Р37, від 08.02.2022 №Р37, від 15.02.2022 №Р40;

- договором поставки дизельного пального з ТОВ «НІТРОПОСТАЧ» від 06.12.2021 №119, видатковою накладною від 08.12.2021 №ні-0000222, сертифікатом відповідності серія АА №000527, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 08.12.2021 №3, паспортом №1682 на паливо дизельне;

- видатковими накладними на придбання канцелярських товарів від 09.11.2021, від 16.12.2021 №30 №16, від 23.12.2021 №851 з ВКФ «РУТА»;

- видатковою накладною на придбання стрічок, захисних кутиків та скоб дротяних у ТОВ «Фірма «Пако-Техніка», квитанцією на придбання макловиці дерев`яної, порошку шамотного від 18.02.2022 від ПП «АНЖІО».

Крім того, позивачем придбавалися послуги видачі сертифікатів на вироблений в Україні товар у Торгово-промислової палати України, що підтверджується актами надання послуг від 05.01.2022 № СРТ0011, від 19.01.2022 № СРТ0079, від 15.02.2022 № СРТ0321, від 17.06.2022 №СРТ0659, від 08.07.2022 №СРТ0741.

Оплати на користь постачальників підтверджуються таблицею фактичної оплати постачальникам за період, коли заявлено суму бюджетного відшкодування, виписками за період по рахунку в AT КБ «ПРИВАТБАНК».

Відображення операцій з придбання підтверджується оборотно-сальдовою випискою по рахунку 631.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач є реальним суб`єктом господарювання, в період виникнення сум від`ємного значення мав необхідні ресурси та обладнання для виготовлення, переробки деревини, а виникнення сум до бюджетного відшкодування зумовлено об`єктивними чинниками, а саме - здійсненням експортних операцій власної продукції.

Крім того, заявлені суми бюджетного відшкодування підтверджені належним чином складеними первинними документами, а також є фактично сплаченими постачальникам, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, висновки акту позапланової перевірки, а також прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення є безпідставними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість податкових повідомлень-рішень від 24.01.2022 року №23941812, від 02.01.2023 року №1, №1, №1.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановлені судом обставини і висновки та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З метою дотримання принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв всупереч вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду надані, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Стосовно питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем було подано до суду клопотання про стягнення на його користь з відповідача понесені витрати не професійну правову допомогу у розмірі 45 500, 00 грн.

Так, до позовної заяви було додано договір про надання правової допомоги від 23.03.2023, додаткову угоду до нього, платіжну інструкцію № 23-03/23 від 23.03.2023, які підтверджують сплату позивачем 45 500, 00 грн за послуги з правничої допомоги, надані йому під час розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 , від 24.10.2019 у справі №820/4280/17, від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 , у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в сумі 45500 грн у справі №320/15415/23 представник позивача надав суду у копіях: договір про надання правової допомоги від 23.03.2023 № 23-03/23, додаткову угоду № 1 до нього, платіжну інструкцію від 04.05.2023 № 325 на суму 45 500.

З наданих документів вбачається, що позивачем прийнято у повному обсязі правничу допомогу у вигляді надання юридичних послуг з підготовки та супроводження позовної заяви у справі №320/15415/23.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що дана справа є нескладною. Крім того, на момент звернення позивача до суду вже існувала практика розгляду таких спорів Верховним Судом, про що зазначено вище.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, проаналізувавши вказані обставини, в контексті складності справи (спір не є складним, є типовим), обсягу та якості виконаних адвокатом робіт, витраченого часу, суд вважає, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 45 500 грн не є співмірною та не відповідає принципу справедливості, у зв`язку з чим заявлені витрати є обґрунтованими частково.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу лише у розмірі 22 750 грн відповідачем - ГУ ДПС у Київській області.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд також зазначає, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 26 840,00 грн, що підтверджується квитанцією.

Враховуючи задоволення позову, понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 750,00 грн та сплачена сума судового збору у розмірі 26 840, 00 грн., що сукупно становить 49 590, 00 грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 24.01.2022 року №23941812, від 02.01.2023 року №1, №1, №1.

Зобов`язати Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, ) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "АНЕДЖИ ПРО", у розмірі 5 560 343,00 грн.

Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 26 840,00 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 22 750,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АГРОФОРМ" (08606, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 188-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.