Справа № 280/9186/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м.Дніпросправа № 280/9186/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 280/9186/24 (суддя Лазаренко М.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), які полягають у застосуванні розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01 січня 2018 року у розмірі 1 762 грн., при визначенні додаткових щомісячних видів грошового забезпечення без врахування розрахованих посадового окладу, окладу за військовим званням відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020, 2021, 2022, 2023 року виготовлених на виконання рішення судів на ім`я ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізький області нові виправлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 :

- станом на 01.01.2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад 8580,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник) 1770,00 грн.; надбавка за вислугу років (45 %) 4657,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 9754,88 грн.; надбавка за роботу з таємними документами (таємність 10 %) 858,00 грн.; премія (35 %) 3003,00 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року з розміру 2102,00 грн. з урахуванням рішення суду по справі №280/11480/21 від 27.03.2023 року для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії;

- станом на 01.01.2021 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад 9260,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник) 1910,00 грн.; надбавка за вислугу років (45 %) 5026,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 10527,73 грн.; надбавка за роботу з таємними документами (таємність 10 %) 926,00 грн.; премія (35 %) 3241,00 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року з розміру 2270, 00 грн з урахуванням рішення суду по справі №280/6036/23 від 26.10.2023 року для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2021 основного розміру пенсії;

- станом на 01.01.2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад 10120,00 грн.: оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник ) 2080,00 грн; надбавка за вислугу років (45 %) 5490,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 11498-50 грн.; надбавка за роботу з таємними документами (таємність 10 %) 1012,00 грн.; премія (35 %) 3542,00 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року з розміру 2481,00 грн з урахуванням рішення суду по справі №280/5726/22 від 18.11.2022 року для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 основного розміру пенсії;

- станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», етапі 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальній і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад 10950,00 грн.: оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник) 2250,00 грн.: надбавка за вислугу років (45 %) 5940,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 12441,00 грн: надбавка за роботу з таємними документами (таємність 10 %) 1095,00 грн.; премія (140 %) 15330,00 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року з розміру 2684,00 грн з урахуванням рішення суду по справі №280/1413/23 від 11.05.2023 року для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 основного розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позовні вимоги та спірні правовідносини стосуються неналежного виконання, на думку позивача, рішень Запорізького окружного адміністративного суду № 280/11480/21, № 280/5726/22, № 280/1413/23, № 280/6036/23 які набрали законної сили.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі 280/9186/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що звернення з даним позовом вимушений крок, оскільки виконавча служба не виконала судові рішення у справах 280/11480/21, № 280/5726/22, № 280/1413/23 та № 280/6036/23.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 в адміністративній справі № 280/7682/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження. Позовні вимоги у цій справі були наступного змісту:

- визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неправильного застосування норми прожиткового мінімум) 2018 року (1762 грн.) зазначених у додаткових видах грошового забезпечення: - при виконанні судового рішення по справі №280/1413/23, у якому визначений прожитковим мінімум станом на 01.01.2023 року який складає (2684 грн), та судового рішення по справі № 280/5726/22, у якому визначений прожитковий мінімум станом на 01.01.2022 року який складає (2481 грн.);

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виправити помилки: - у довідки № 311/с від 13.03.2024 року в частині додаткових видів грошового забезпечення та нарахувати грошове забезпечення відповідно до прожиткового мінімуму який складає 2684 грн. станом на 01.01.2023 року; - у довідки № 312/с від 13.03.2024 року в частині додаткових видів грошовою забезпечення та нарахувати грошове забезпечення відповідно до прожиткового мінімуму який складає 2481 грн. станом на 01.01.2022 року виділено у самостійне провадження з присвоєнням окремого номеру адміністративної справи.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. За змістом частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, а також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішень суду. Крім того, судом вже було відмовлено у відкритті провадження щодо аналогічних позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що невиконання чи неналежне виконання раніше прийнятого судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Враховуючи те, що спір, задля вирішення якого позивач звернувся до суду, виник у зв`язку з виконанням рішень Запорізького окружного адміністративного суду № 280/11480/21, № 280/5726/22 № 280/1413/23, № 280/6036/23 та щодо предмету спору вже є ухвала про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі відповідно до приписів пункту 2 частини першої та частини 5 статті 170 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище вимог КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 280/9186/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак