Справа № 520/22652/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. Справа № 520/22652/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Пенітенціарної академії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д.) від 03.12.2024 року по справі № 520/22652/24

за позовом Пенітенціарної академії України

до ОСОБА_1

третя особа Міністерство юстиції України

про відшкодування витрат,

ВСТАНОВИВ:

Пенітенціарна академія України звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд:

-стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Пенітенціарної Академії України ( IBAN UА1007942 банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 141125 грн. 31 коп. (сто сорок одна тисяча сто двадцять п`ять грн. 31 коп.)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 адміністративний позов Пенітенціарної академії України до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Міністерства юстиції України, вул.Городецького,13, м.Київ, 01001, , про відшкодування витрат залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 за № 261, Пенітенціарна академія України рекомендованим листом від 19.06.2024 за № 13/1231 від 18.06.2024 направив на адресу відповідача повідомлення про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17, вказує, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».

Третя особа надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України № 233/ОД від 22.07.2018 року ОСОБА_1 (надалі Відповідач) з 16.08.2018 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.

22 квітня 2019 року між Академією Державної пенітенціарної служби (надалі - Академія) (виконавцем) з однієї сторони, Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та Відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 561 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (надалі - Контракт ).

Згідно Наказу Міністерства Юстиції України № 3548/5 від 06.10.2023 Академію Державної пенітенціарної служби, , було перейменовано на Пенітенціарну академію України, .

З 16 серпня 2018 року по 14 квітня 2022 року Відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу Академії № 69/ОС від 13.04.2022 Відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти «бакалавр» та видано диплом про освіту.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту, Відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Райківська виправна колонія (№ 78)».

Після звільнення 30 березня 2023 з Державної установи «Райківська виправна колонія (№ 78)» Відповідача призначено на посаду інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» згідно наказу № 37/ОС-23 від 31.03.2023 року.

Відповідно до наказу начальника Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» № 90/ОС-24 від 24.05.2024 Відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Академію про звільнення Відповідача повідомлено керівництвом Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» письмово 04.06.2024 листом вих. № 2/2-1148 від 28.05.2024 (вхідний № 492 від 04.06.2024).

Відповідно до Довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 № 5/538 від 14.04.2022, яка була складена на підставі «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого Постановою КМУ від 12 квітня 2017 року № 261, загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 141125,31 грн., в т.ч.:

грошове забезпечення з нарахуваннями - 73341,23 грн.,

продовольче забезпечення - 39541,51 грн.,

речове забезпечення - 3899,13 грн.,

медичне забезпечення - 1504,93 грн.,

оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії- 22838,51 грн.

Отримавши інформацію про звільнення ОСОБА_1 з Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)», Позивачем 19.06.2024 було направлено Відповідачу рекомендований лист № 360 з Повідомленням вих. № 013/1231 від 18.06.2024 про необхідність відшкодування витрат на навчання протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення, що підтверджено копією поштової квитанції про направлення Відповідачу Повідомлення.

Однак, до цього часу витрати на навчання Відповідач не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що станом на час звернення до суду позивачем не було дотримано порядку, який має передувати зверненню до суду у цій категорією справ, а саме не надано до суду належних доказів щодо надсилання відповідачу довідок про розмір відшкодування, зокрема не надано опису вкладення до листа, відповідно у справі відсутні докази надання відповідачу часу на добровільне відшкодування вартості витрат та відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень статті 74 Закону України Про Національну поліцію поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами частини п`ятої статті 74 Закону України Про Національну поліцію у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 за № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 261).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що у разі укладення договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України між вищим навчальним закладом, територіальним органом внутрішніх справ та курсантом та проходження ним навчання на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та договором.

Відповідні обов`язки покладаються на особу і у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Так, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Зі змісту наявного у матеріалах справи контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських від 22.04.2019 за № 561, укладеного між Академією Державної пенітенціарної служби та ОСОБА_1 , громадянином України - відповідачем, установлено, що абзацом 4, 5 пунктом 3 розділу II серед обов`язків особи (відповідача) передбачено: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Контракт від 22.04.2019 за № 561 підписано власноруч відповідачем.

Відтак, відповідач обізнаний про наявність у нього обов`язку відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі дострокового припинення контракту.

Наказом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Державна установа "Покровська виправна колонія (№ 17)" № 90/ОС-24 від 24.05.2024 відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Отже у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.09.2021 у справі № 520/11540/19.

Тобто відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише у разі відмови відповідача може звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Позивач в апеляційній скарзі наголошує, що повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати з довідкою про суму витрат, пов`язані з утриманням в закладі вищої освіти, які має відшкодувати відповідач, позивачем направлялись 19.06.2024, відомостей про його вручення позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Разом з тим до матеріалів справи суду першої інстанції було надано копію квитанції Акціонерного товариства «Укрпошта», ВПЗ Чернігів 6 від 19.06.2024 про направлення поштового відправлення, на адресу відповідача (Вербівка, 64219).

Суд першої інстанції, відхиляючи доводи позивача про дотримання позивачем порядку досудового врегулювання спору, указав, що матеріали справи не містять доказів того, що направлення такого повідомлення відповідачу здійснено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також не надано опису вкладення до листа, що дає підстави для висновку, що відповідачу не було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Так, з копій квитанції Акціонерного товариства «Укрпошта», ПЗ Чернігів 6 від 19.06.2024 не вбачається направлення саме повідомлення про відшкодування витрат, які є предметом цієї справи, а тим більше не встановлено чи був даний лист взагалі доставлений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують факт надсилання та отримання відповідачем повідомлення, оскільки надана позивачем квитанція (чек АТ «Укрпошта», а. с. 23) не дає достовірно встановити факт направлення позивачем саме повідомлення з відповідною довідкою про розмір витрат, до матеріалів справи також не надано опису вкладення до листа.

Вказане дає підстави вважати, що позивачем не надано відповідачу час на добровільне відшкодування витрат на його утримання в Академії Державної пенітенціарної служби, оскільки положеннями пункту 5 Порядку № 261 особі, яка навчалася у вищому навчальному закладі, надано право протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки станом на час звернення до суду позивачем не дотримано порядку, що має передувати зверненню до суду у цій категорії справ.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.08.2022 у справі № 480/8200/20.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм процесуального права - неправильним.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду у справі № 820/1400/17 колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі не є релевантними з огляду на спірні правовідносини сторін у справі № 820/1400/17 та у цій справі.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пенітенціарної академії України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 по справі № 520/22652/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов