Справа № 240/17950/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17950/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

10 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що викладена законодавцем у нормі частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» правова конструкція «прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи» також не дає підстави вважати, що інвалідність працівника прокуратури має настати під час проходження ним служби в органах прокуратури, оскільки за такого тлумачення вказаної правої норми була б наявна дискримінація в питанні пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб, яка полягала б у тому, що ті працівники органів прокуратури, інвалідність яких настала в період проходження ними служби в органах прокуратури мали б право на пенсію за частиною дев`ятою статті 86 Закону «Про прокуратуру», а ті працівники прокуратури, інвалідність яких настала після звільнення їх зі служби такого права не мали б, при тому, що в обох вищезазначених випадках щодо них виконуються дві обов`язкові умови - інвалідність I або II групи та наявність стажу не менше 10 років.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 17584/03-16 від 10.09.2024 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні, оскільки позивач визнана особою з інвалідністю 2 групи з 17.05.2024, а звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент звернення за призначенням пенсії згідно Закону № 1697-VІІ не працювала в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 13.12.1999 працювала на різних посадах в органах прокуратури Житомирської області.

7. Наказом прокурора Житомирської області від 28.04.2020 № 97к ОСОБА_1 звільнено 30.04.2020 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру.

8. Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 16.06.2021 № 355к наказ прокурора Житомирської області від 28.04.2020 № 97к скасовано та ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області та в органах прокуратури.

9. Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.01.2022 № 3к наказ керівника Житомирської обласної прокуратури від 16.06.2021 № 355к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області та в органах прокуратури скасовано.

10. 17.05.2024 ОСОБА_1 було встановлено II групу інвалідності на строк до 31.05.2026, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 663316.

11. 04.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12. 02.09.2024 через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до частини 9 статті 86 Закону "Про прокуратуру".

13. З урахуванням принципу екстериторіальності, вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким 10.09.2024 прийнято рішення № 17584/03-16 про відмову в проведенні перерахунку. Вказане рішення вмотивоване тим, що підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні, оскільки позивачу з 17.05.2024 призначено пенсію по інвалідності, вона звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент виходу на пенсію була непрацюючою.

14. Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії регулюється правилами ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII).

17. Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

18. За змістом ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

19. Частинами 8, 11 ст. 86 Закону № 1697-VII встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

20. Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

21. Преамбулою Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

22. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

23. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подачі заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсій на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

24. Згідно із п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

26. Так, частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

27. Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, стаж роботи позивачки на посадах в органах прокуратури складає понад 20 років, тобто є достатнім для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

28. Фактично, єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію по інвалідності за Законом України "Про прокуратуру" вказується той факт, що позивачу з 17.05.2024 призначено пенсію по інвалідності, вона звільнена з органів прокуратури в січні 2022 року, на момент виходу на пенсію була непрацюючою.

29. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, про те, що рішення про відмову в призначені пенсії було прийнято оскільки позивач не працювала в органах прокуратури безпосередньо перед зверненням, оскільки частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», не передбачено вимоги щодо роботи на прокурорських посадах станом на момент звернення до пенсійного органу.

30. Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції позивача було звільнено 30.04.2020 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів ( пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII).

31. За змістом пункту 8 статті 86 Закону № 1697-VII право на пенсію мають особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів.

32. Виходячи з викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 17584/03-16 від 10.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

33. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

34. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

35. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

36. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

40. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.