Справа № 140/2536/25
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2536/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Федорчук Іванни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Федорчук Іванни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , в примусовому порядку доставлено ОСОБА_1 для проходження ВЛК для встановлення придатності до військової служби.

12.02.2025 головою ВЛК із ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_1 виписано направлення до КП «ВОКЛ» ВОР з метою медичного дообстеження (ел. направлення №5333-3178-6611-1278).

12.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 виписано ОСОБА_1 повістку №1/336 на 10:00 05.03.2025 (25.02.2025).

04.03.2025 був скерований адвокатський запит до ТЦК та СП про неможливість з`явитися у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_1 з 03.03.2025 перебуває на лікарняному, про що свідчить консультаційний висновок сімейного лікаря від 03.03.2025 року та інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я (документи долучалися).

06.03.2025 року ПрАТ «КМЗ» повторно звернулося листом до ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням зарахувати працівника підприємства ОСОБА_1 на спеціальний облік і внести дані про його бронювання до реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів «Оберіг». Однак, жодних дій працівниками Луцького ТЦК не вчинено, що свідчить про їх протиправну поведінку та бездіяльність в цілому, яка може призвести до заподіяння очевидної шкоди правам, свободам та інтересам гр. ОСОБА_1 , а саме позбавленням його законного права на відстрочку у вигляді бронювання та його подальшої незаконної мобілізації.

Таким чином, на думку представника позивача, саме забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків ОСОБА_1 до розгляду адміністративної справи по суті про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Відтак, розгляд поданої заяви про забезпечення позову проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши подану представником позивача заяву про забезпечення позову та доводи, наведені в ній, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

За приписами частини 1статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець визначив лише дві підстави, за наявності яких суд може забезпечити позов, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою, третьою статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Суд зауважує, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 по справі №580/5656/21.

При цьому Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 у справі №380/14241/23 зазначив, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Отже, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З тексту поданої заяви про забезпечення позову слідує, що заявник просить суд заборонити ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

При цьому, необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків ОСОБА_1 до розгляду адміністративної справи по суті про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Отже, відповідач у справі в межах наданих йому повноважень прийняв рішення щодо порядку дій у відношенні позивача. У свою чергу, забезпечення позову у заявлений представником позивача спосіб передбачає зобов`язання відповідача дотримуватися визначеної поведінки у своїй діяльності, що суперечить правовій природі дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, якими є повноваження адміністративного органу обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У свою чергу, суд не вправі втручатися в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження).

Крім того, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в обов`язковому порядку матиме наслідком прийняття рішення про призов позивача на військову службу під час мобілізації, суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що представник позивача не навів достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у справі без вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішення у справі, суд вважає в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволені заяви судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача адвоката Федорчук Іванни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.Ю. Сорока