Справа № 520/30930/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 березня 2025 р. справа № 520/30930/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЗІМ» (просп. Героїв Харкова, буд. 277,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61089, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЗІМ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення № 1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску вiд 25.06.2024 та податкове повідомлення-рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024 , прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позову та у відповіді на відзив зазначено, що рішення № 1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску вiд 25.06.2024 та податкове повідомлення-рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024 , прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області є протиправними та такими, що підлягають скасування. Позивачем зазначено, що ЄСВ був сплачений своєчасно, що підтверджується відповідними платежами Зазначає, що позивач не порушував строки реєстрації розрахунків коригування, які зазначені в акті та податковому повідомленні-рішенні як такі, що зареєстровані з порушенням строку та зареєстрував їх з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, позивачем несвоєчасно було сплачено єдиний внесок, нарахований за календарний місяць терміном сплати - не пізніше 20 числа наступного місяця з відповідний період, що підтверджується даними з інтегрованої картки платника. Щодо порушення строків реєстрації розрахунків коригування, відповідач зазначив, що у ГФУ ДПС відсутня інформація стосовно отримання підприємством від постачальника спірного розрахунку коригування.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суддя перебував у щорічній основній відпустці з 16.01.2025 по 26.01.2025 та з 20.02.2025 по 24.02.2025 та перебував на навчанні 05.02.2025 та з 10.02.2025 по 14.02.2025, та 28.02.2025.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 12.08.2024 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила надати належним чином засвідчені копії податкового повідомлення-рішення № 1 вiд 25.06.2024 та податкове повiдомлення - рiшення (форма 'Н') № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024, та акти перевірки, на підставі яких були винесені зазначені ППР, а також документальне підтвердження направлення таких актів та ППР платнику податків.

Листом №50-6/20-40-24-11-13 від 16.08.2024 відповідач повідомив позивача, що інтегрованій картці ТОВ «СЕЗІМ» за кодом бюджетної класифікації 71010000 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 01.06.2024 рахується автоматично розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату в сумі 6516,97 грн та пеня в сумі 65,17 грн. Відповідач зазначає, що за жовтень 2019 ТОВ «СЕЗІМ» 19.11.2019 надало Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховано єдиного внеску по документу № від 19.11.2019 65628,93 грн, виникла недоїмка суми 60762,77 грн, погашено недоїмку платником 22.11.2019.

Відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1 вiд 25.06.2024 сума фінансової санкції у розмірі 6516,97 грн та пені в сумі 65,17 грн.

В матеріалах справи наявний лист вих. №452 від 26.11.2019 про звернення позивача до Індустріальної державної податкової інспекції Східного управління Головного управління ДПС у Харківській області з повідомленням про помилковість відображення недоїмки, в якому зазначено, що податкова інспекція не врахувала оплату ЄСВ за період з 22.10.2019 по 17.11.20219 на суму 65294,30 грн. На підтвердження надано платіжні доручення : від 22.10.19 - на суму 30652,40 грн; від 23.10.19 на суму 274,56 грн; від 25.10.19 на суму 828,00 грн: від 30.10.19 на суму 1583, 96 грн; від 07.11.19 на суму 31161,80 грн; 14.11.19 на суму 793,78 грн.

ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таки накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «СЕЗІМ», за результатами якої складено акт №0914/20-40-04-16-03/34389417 від 20.03.2024.

За висновками акту перевірки зазначено про порушення ТОВ «СЕЗІМ» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями.

На підставі зазначеного акта перевірки та з огляду на наведене порушення контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024 , яким до ТОВ «СЕЗІМ» застосовано штрафні санкції у сумі 964 грн.

Вважаючи податкові повідомлення - рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом від 08.07.2010 року № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 2464-VI).

Пунктами 2 і 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до чч. 11-12 ст. 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою указом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція) у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону № 2464 рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Судом встановлено, що інтегрованій картці ТОВ «СЕЗІМ» за кодом бюджетної класифікації 71010000 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 01.06.2024 рахується автоматично розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату в сумі 6516,97 грн та пеня в сумі 65,17 грн.

Відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1 вiд 25.06.2024 сума фінансової санкції у розмірі 6516,97 грн та пені в сумі 65,17 грн.

В матеріалах справи наявний лист вих. №452 від 26.11.2019 про звернення позивача до Індустріальної державної податкової інспекції Східного управління Головного управління ДПС у Харківській області з повідомленням про помилковість відображення недоїмки, в якому зазначено, що податкова інспекція не врахувала оплату ЄСВ за період з 22.10.2019 по 17.11.20219 на суму 65294,30 грн. На підтвердження надано платіжні доручення : від 22.10.19 - на суму 30652,40 грн; від 23.10.19 на суму 274,56 грн; від 25.10.19 на суму 828,00 грн: від 30.10.19 на суму 1583, 96 грн; від 07.11.19 на суму 31161,80 грн; 14.11.19 на суму 793,78 грн.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що позивачем сплачено ЄСВ своєчасно, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, а тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ЄСВ, а тому рішення №1 від 22.11.2019, є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024, суд зазначає таке.

Згідно з п. 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1 ст. 192 ПК України передбачено якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Так, висновками акту перевірки встановлено, що позивачем проведено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, поза межами строків, встановлених п. 201.10 ст. 201 ПК України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що ним не порушено строки реєстрації розрахунків коригування, які зазначені в акті та податковому повідомленні-рішенні як такі, що зареєстровані з порушенням строку та зареєстрував їх протягом календарного днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної.

Отже, в рамках данної справи є спірним питання визначення тривалості граничних строків реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних.

В матеріалах справи наявний додаток №2 №337 від 16.11.2023 з якого судом встановлено, що позивач отримав розрахунок коригування від ТОВ "ТЕХНОПЛФАСТ" 18.01.2023 о 8:56 год і вже о 09.08 год. позивачем подано на реєстрацію розрахунок коригування.

Проте відповідач під час камеральної перевірки не встановив інформацію щодо дат отримання розрахунків коригування позивачем від його постачальників для подальшої реєстрації, що призвело до неправомірності висновків про порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про неправомірність розрахунку суми штрафу в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні в частині застосування до позивача штрафних санкцій, а тому податкове повідомлення - рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЗІМ» (просп. Героїв Харкова, буд. 277,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61089, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправними та скасувати рішення № 1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску вiд 25.06.2024 та податкове повідомлення-рішення № 0/21992/0416 вiд 24.04.2024 , прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЗІМ» (просп. Героїв Харкова, буд. 277,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61089, ) суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 12 березня 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ