Справа № 440/2706/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. Справа № 440/2706/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. (ухвалене суддею Петровою Л.М.) по справі № 440/2706/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Полтавської міської ради, треті особи: Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полавської міської ради , Управління з питань містобудування та архітектури

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (в подальшому ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської міської ради, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради, щодо не розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 6,9928 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення ( код КВЦВПЗ 07.01), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та неприйняття акту у формі рішення, визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради, щодо не розгляду заяви позивача про надання в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 6,9928 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01), розташованої за адресою АДРЕСА_1 (місце відпочинку - Гаваї та намір взяти участь у земельних торгах з продажу права оренди земельної ділянки, та неприйняття акту у формі рішення; зобов`язати Полтавську міську раду розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 6,9928 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01) розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Полтавську міську раду розглянути заяву позивача про надання в оренду земельної ділянкиґ. орієнтовною площею 6,9928 гаґ. для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01) розташованої за адресою АДРЕСА_1 , місце відпочинку - Гаваї та намір взяти участь у земельних торгах з продажу права оренди земельної ділянки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. та прийняти судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Земельного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 13.06.2023 р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради із заявою в якій просив: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, площею 6,9928 та, за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01.), з метою подальшого накладання на земельну ділянку платного сервітуту; надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки , площею 9,7679 га, за адресою АДРЕСА_1 (місце відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01.), з метою подальшого накладання на земельну ділянку платного сервітуту; надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, площею 8,0602 га, за адресою АДРЕСА_1 (місце відпочинку «Гаваї» для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01), з метою подальшого накладання на земельну ділянку платного сервітуту.

За результатами розгляду вищевказаної заяви листом Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-02-01-14/1298/469 від 27.06.2023 р. позивача повідомлено, що за дорученням виконавчого комітету Полтавської міської ради Управління з питань містобудування та архітектури в межах наданих повноважень розглянуло звернення про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Зарічній, площами 6,9928 га, 9,7679 га та 8,0602 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦПЗ 07.01.) і повідомляє наступне. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава врегульоване Положенням розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, яке розроблене у відповідності до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 р. № 244 і затверджене рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18.05.2012 р. На виконання п.4.15 Положення, де не передбачено укладання договору особистого строкового земельного сервітуту, на підставі позитивного рішення Комісії з розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава від 16.11.2022 р. (ПР/01.5/06), ФОП ОСОБА_1 оформлено паспорти прив`язки пересувних тимчасових споруд. Згідно із вищевказаним Положенням підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Зазначеним Положенням передбачено оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення стаціонарних тимчасових споруд (кіосків, павільйонів) та виносних столиків у визначених місцях (майданчиках) для сезонного використання. Слід зазначити, що рішенням Комісії (ПР/01.5/06 від 16.11.2022 р.) погоджено розміщення ФОП ОСОБА_1 виключно пересувних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. Одночасно, вказаним протоколом Комісії зазначено, що надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для справдження підприємницької діяльності не передбачає можливість встановлення споруд, які не відповідають вимогам чинного законодавства, визначених для тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, та не дає права для подальшого оформлення їх ж об`єктів нерухомості, надання адреси та визначення капітальними спорудами. Згідно із п. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тимчасові споруди не підлягають державній реєстрації. Відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування об`єктів здійснюється у порядку, встановленому Земельним кодексом України, ст. 134 якого визначена обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). Перелік земельних ділянок комунальної власності, які не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) визначений п. 2 ст. 134 Земельного кодексу України. Відповідно до містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану м. Полтава», затвердженого рішенням тридцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 21.10.2020 р., земельні ділянки на вул. Зарічній, які розглядаються у зверненні для їх відведення, потрапляють в проектну межу прибережної захисної смуги водойми. Статтею 4 Водного кодексу України визначено, що землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж річок та навколо водойм належать до земель водного фонду. Відповідно до ст.88 Водного кодексу України землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом. Згідно з п.4 ст.89 зазначеного Кодексу в прибережник захисних смугах уздовж річок, навколо водойм забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Зважаючи на викладене, правові підстави для надання дозволу на розроблення, зазначених у зверненні, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відсутні.

04.10.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати в оренду земельну ділянку, орієнтовною площею 6,9928 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦВПЗ 07.01), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вищевказаної заяви листом Полтавського міського управління Земельних ресурсів та земельного кадастру від 16.10.2023 р. направлено першому заступнику міського голови лист позивача від 04.10.2023 р. № 123 та зазначено, що для можливості розгляду звернення по суті прохання залучити профільний структурний підрозділ управління з питань містобудування та архітектури для надання висновків щодо можливості включення земельної ділянки, зазначеної в листі, до переліку земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на земельних торгах, відповідно до вимог містобудівної документації.

Крім того, листом виконавчого комітету Управління з питань містобудування та архітектури від 17.01.2024 р. № 01-02-01-14/50/44 представнику позивача повідомлено, що звернення ФОП ОСОБА_1 до Полтавської міської ради від 13.06.2023 р. б/н про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площами 6,9928 га, 9,7679 га, 8,0602 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦПЗ 07.01), розташованих на АДРЕСА_1 (місце відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за дорученням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 13.06.2023 р. № 04-66/1/6751, розглянуто Управлінням відповідно до повноважень. За результатами розгляду ФОП ОСОБА_1 направлено листа від Управління з питань містобудування та архітектури від 27.06.2023 р. № 01-02-01-14/1298/469 про відсутність правових підстав для надання дозволу на розроблення зазначених у зверненні проектів землеустрою.

До розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 до Полтавської міської ради від 04.10.2023 р. № 123 Управління з питань містобудування та архітектури долучалось за клопотанням Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 16.10.2023 р. № 01-04-01.1-12/2676.

Листом від 08.11.2023 р. № 01-02-01-14/2012/808 від Управління з питань містобудування та архітектури направлена відповідна інформація Полтавському міському управлінню земельних ресурсів та земельного кадастру, як головному виконавцю.

Позивач не погоджуючись із бездіяльність Полтавської міської ради, щодо не розгляду його заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що листи Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради за змістом та формою не може вважатися відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування в розумінні статті 123 Земельного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. в) ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно із ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідності до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз вищевикладених норм законодавства вказує, що за результатами розгляду звернення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду рада приймає відповідне рішення про задоволення або відмови в задоволенні такої заяви, яке не може бути оформлене листом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів прийняття відповідного рішення за результатами розгляду заяв ФОП ОСОБА_1 .

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду або про відмову у наданні дозволу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, у зв`язку з чим відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданих позивачем заяв.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не розглянуто по суті заяви ФОП ОСОБА_1 від 13.06.2023 р. б/н та від 04.10.2023 р. № 123 та неприйняття рішення за результатами її розгляду, відповідно до статті 123 Земельного кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справіРуїс Торіха проти Іспанії(RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 315, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. по справі № 440/2706/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич