Справа № 320/1134/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1134/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Горобцова Я.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДСНС України у Київській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України у Київській області №257 о/с «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 05 серпня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та зменшення розміру премії частково за серпень 2022 року на 45%.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року значений позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДСНС України у Київській області № 564 від 27 лютого 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Білоцерківського районного відділу ГУ ДСНС у Київській області.

Наказом ГУ ДСНС України у Київській області від 02.08.2021 року №260 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського районного управління ГУ ДСНС у Київській області.

На підставі інформації, викладеної у доповідній записці заступника начальника ГУ ДСНС у Київській області із запобігання надзвичайним ситуаціям полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 від 27.06.2022 року № 56/316 стосовно не виконання наказу ГУ ДСНС у Київській області від 12 лютого 2021 року № 158 «Про затвердження Інструкції про надання матеріалів для підготовки позовних заяв та подачу адміністративних позовів про застосування заходів реагування та контролю виконання рішень суду» та не вжиття заходів реагування наказом відповідача від 28 червня 2022 року № 378 призначено службове розслідування.

Згідно з Висновком за результатами службового розслідування, затвердженого наказом начальника ГУ ДСНС у Київській області полковником служби цивільного захисту Петром Кісільовим 08 липня 2022 року, зокрема, встановлено порушення службової дисципліни, що виразилось у не виконанні пункту 7.5.10 Положення про відділ запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, внаслідок чого підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності заступник начальника управління - начальник відділу запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського районного управління ГУ ДСНС у Київській області полковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 .

Наказом ГУ ДСНС у Київській області № 257 о/с «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 05 серпня 2022 року (далі по тексту - оскаржуваний наказ):

- за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні пункту 7.5.10 Положення про відділ запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, пункту 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського районного управління ГУ ДСНС у Київській області накладено дисциплінарне стягнення у вигляду сурової догани (пункт 2 наказу);

- начальнику управління економіки і фінансів (головному бухгалтеру) Головного управління капітану служби цивільного захисту ОСОБА_3 за допущений дисциплінарний проступок зменшити розмір премії частково за серпень 2022 року на 45 % полковнику служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступнику начальника управління - начальнику відділу запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського районного управління ГУ ДСНС у Київській області (пункт 3 наказу).

Вважаючи протиправним оскаржуваний наказ, в частині, що стосується ОСОБА_1 , останній звернувся з даним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи свідчить про відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку та протиправність спірного наказу в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Також, судом першої інстанції зазначено, що у висновку про результати службового розслідування та у спірному наказі не наведено обґрунтування застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді сурової догани та зменшення розміру премії частково за серпень 2022 року на 45%, замість інших дисциплінарних стягнень у вигляді зауваження чи догани.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 2 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, ДСНС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається Кодексом цивільного захисту України та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з пунктом 3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування визначає Дисциплінарний статут служби цивільного захисту.

Визначення службової дисципліни міститься у пункті 1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту та означає бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

За змістом пунктів 2, 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону.

Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку.

За приписами пункту 24 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту начальник зобов`язаний підтримувати високий рівень службової дисципліни в органах і підрозділах цивільного захисту, вимагати від підлеглих її додержання, не залишати поза увагою жодного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, у повному обсязі використовувати надані йому права, правильно застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Відповідно до пункту 57 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Так, відповідно до пункту 8 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

При цьому грубим дисциплінарним проступком в розумінні пункту 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту вважається факт грубого порушення службової дисципліни, що не містить ознак кримінального правопорушення, а саме:

- невихід на службу без поважних причин;

- порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня;

- вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані чи стані наркотичного сп`яніння;

- порушення статутних правил несення служби;

- втрата службового посвідчення, службових документів;

- невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань;

- порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, що призвело до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдало шкоди здоров`ю особовому складу органу чи підрозділу цивільного захисту або іншим особам; самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу;

- самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу;

- невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним, педагогічним складом, ад`юнктами, докторантами;

- вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Положеннями пунктів 68-69 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

На осіб начальницького складу за порушення службової дисципліни, крім зазначених у пункті 68 цього Статуту, можуть накладатися дисциплінарні стягнення у вигляді:

1) звільнення з посади;

2) пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Пунктами 75, 76 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи. Відповідальність особи має індивідуальний характер.

За правилами пункту 83 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у даному випадку, підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що під час перевірки наглядових справ районного управління ГУ ДСНС у Київській області було з`ясовано, що в 6 із них наявні акти, складені за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в яких зазначені порушення, що можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, але відсутня інформація щодо звернення до адміністративного суду з метою призупинення діяльності об`єкту та вжиття інших заходів реагування (припису). Дані порушення виявлено в наступних справах:

1) ТОВ «СОТЕЙРА» АДРЕСА_2 - акт від 03 лютого 2022 року № 73 (44 порушення, перевірку здійснював провідний інспектор відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_4 );

2) ФОП ОСОБА_5 АДРЕСА_1 - акт від 08 лютого 2022 року № 86 (19 порушень, перевірку здійснювала провідний інспектор відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_12);

3) ТОВ «СКВИРААГРОХІМ» місто Сквира, вулиця Київська, 34 - акт від 09 лютого 2022 року № 95 (10 порушень, перевірку здійснювала провідний інспектор відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області капітан служби цивільного захисту Денисенко М.П.);

4) ФОП ОСОБА_6 АДРЕСА_2 - акт від 15 лютого 2022 року№ 133 (33 порушення, перевірку здійснював провідний інспектор, відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського РУ ДСНС України у Київській області лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_4 );

5) ФОП ОСОБА_7 АДРЕСА_2 - акт від 18 лютого 2022 року № 157 (19 порушень, перевірку здійснювала провідний інспектор відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_8 );

6) ФОП ОСОБА_9 АДРЕСА_3 - акт від 11 лютого 2022 року № 161 (23 порушення перевірку здійснював провідний інспектор відділу організації профілактичної роботи Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_13).

Відповідно до наданих пояснень інспекторського складу, за результатами планових перевірок даних об`єктів, керівництвом Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, з метою виконання статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України було прийнято рішення призупинити діяльність вищевказаних об`єктів суб`єктів господарювання до повного усунення виявлених порушень.

Відповідно до пункту 1.1 наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 12 березня 2021 № 158 «Про затвердження інструкції про надання матеріалів для підготовки позовних заяв, подачу адміністративних позовів до суду про застосування заходів реагування та контролю виконання рішень суду» (далі по тексту - наказ № 158) інспектори, які здійснювали перевірки особисто підготували матеріали документів згідно з додатком 1 наказу № 158.

Відповідно до журналу реєстрації вихідної документації відповідні матеріали були зареєстровані в різні періоди а саме: ТОВ «СОТЕЙРА» від 22 лютого 2022 року № 735; ФОП ОСОБА_7 від 28 лютого 2022 року № 771; ФОП ОСОБА_5 07 березня 2022 року № 824; ФОП ОСОБА_10 від 04 квітня 2022 року № 1022; ФОП ОСОБА_9 від 14 квітня 2022 року № 1113; ТОВ «СКВИРААГРОХІМ» від 20 травня 2022 року № 1490, але до Головного управління матеріали були направлені 31 травня 2022 року, чим порушено пункт 1.1 наказу № 158, в якому визначено, що матеріали мають бути передані у 30-ти денний термін з моменту вручення Акту.

Враховуючи те, то указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан, роботу Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області організовано віддалено, а з травня 2022 відновлено в будівлі Головного управління.

Відповідно до пункту 1.1 наказу № 158, начальник районного управління за наявності підстав для повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів та проведення будівельно-монтажних робіт не пізніше ніж на тридцятий день за днем вручення акта перевірки зобов`язаний надавати до канцелярії Головного управління рапорт щодо наявності підстав для звернення до адміністративного суду. Разом із рапортом подавати перелік документів, необхідних для підготовки позовної заяви, визначені додатком 1 до Інструкції.

Згідно з пунктом 2 наказу № 158, відповідальність за дотримання вимог чинного законодавства та цієї Інструкції під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), а також за повноту та своєчасність збору та направлення до канцелярії Головного управління документів для підготовки адміністративних позовів про застосування заходів реагування, покладено на начальників районних управлінь.

Висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку зводяться до того, що ОСОБА_1 не організовано своєчасне направлення матеріалів до Головного управління для застосування заходів реагування, чим порушено пункт 7.5.10 Положення про відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Білоцерківського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області.

Дослідивши доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

У той же час, невиконання чи неналежне виконання функціональних обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків.

У даному випадку, ОСОБА_11 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому саме на суд покладено обов`язок, під час розгляду справи, самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року та від 24 червня 2021 року у справах № 815/2705/16 та № 826/7830/17.

Так, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді сурової догани та зменшення розміру премії частково за серпень 2022 року на 45% за невиконання пункту 7.5.10 Положення про відділ запобігання надзвичайними ситуаціями Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області.

Водночас, під час службового розслідування, відповідачем не було взято до уваги воєнний стан на території України, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та ведення на території міста Києва та Київської області бойових дій.

Даний факт є загальновідомим та не потребує додаткового доказування.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (набрала чинності 27 грудня 2022 року) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно цього Переліку в лютому-квітні 2022 року територія Київської області визнавалась територією, на якій велися бойові дії.

Як зазначено позивачем, що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи, саме введення воєнного стану та бойові дії територія Київської області унеможливили своєчасну передачу підготовлених матеріалів, згідно з додатком 1 до наказу № 158, до канцелярії Головного управління.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує доводи позивача з приводу відсутності з його боки вини та наявності об`єктивних обставин, які перешкоджали належному виконанню ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

При цьому, висновок за результатами службового розслідування містить інформацію про передачу позивачем, хоча і з порушенням тридцятиденного терміну за днем вручення акта перевірки, матеріалів, згідно з додатком 1 до наказу № 158 до канцелярії Головного управління, вподовж квітня-травня 2022 року.

У той же час, такий висновок не містить інформації щодо настання шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни щодо несвоєчасної передачі таких матеріалів (неможливості звернення до суду, повернення позовних заяв, залишення позовів без розгляду внаслідок порушення строків звернення, тощо).

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що у висновку про результати службового розслідування та у спірному наказі не наведено законних доводів та обґрунтувань застосування до ОСОБА_11 дисциплінарного стягнення саме у вигляді сурової догани та зменшення розміру премії частково за серпень 2022 року на 45%, замість інших дисциплінарних стягнень у вигляді зауваження чи догани, які носять більшь м`який характер відповідальності.

Отже, наведене в сукупності свідчить про відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку та протиправність оскаржуваного наказу в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді сурової догани, а тому колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача існує необхідність скасування оскаржуваного наказ ГУ ДСНС України у Київській області №257 о/с «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 05 серпня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та зменшення розміру премії частково за серпень 2022 року на 45%.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші порушення прав та свобод позивача.

У даному випадку, судом апеляційної інстанції встановлено факт, який свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача з боку відповідача, з огляду на вищезазначені висновки викладені в даній постанові.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

О.В. Карпушова

Повний текст виготовлено 11.03.2025 року