Справа № 640/11246/20
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 р. № 640/11246/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 20.02.2020 ВП №61347662 про відкриття виконавчого провадження, від 29.04.2020 ВП №61347662 про арешт коштів боржника, від 29.04.2020 ВП №61347662 про арешт майна боржника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі та залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (, адреса: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26).

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, до Харківського окружного адміністративного суду згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 вказана справа передана на розгляд судді Панова М.М.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 адміністративну справу №640/11246/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергеоком» до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправними та скасування постанов - прийнято до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про арешт грошових коштів та майна позивача відбулось в порушення норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України надано до суду пояснення, в яких він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши повідомлені сторонами обставини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 12.05.2020 ТОВ ІНТЕРГЕОКОМ" (далі - позивач) стало відомо про арешт коштів на банківських рахунках, та перевіривши реєстр боржників, виявлено виконавче провадження № 61347662, яке відкрито Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач) згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020.

Також, 12.05.2020 з реєстру виконавчих проваджень позивач дізнався, що відповідачем у виконавчому провадженні № 61347662 накладено арешт на грошові кошти та майно позивача згідно постанов від 29.04.2020.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними постановою про відкриття виконавчого провадження та постановами про арешт грошових коштів та майна, прийнятими Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного - контролю, що передбачено ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон №3038).

Згаданий вид державного управління здійснюється, крім іншого, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації, про що зазначено в п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону №3038.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

У ч. 2 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що у разі, якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок №553).

Згідно з п. 5 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Також, відповідно до п. 7 Порядку № 553, серед іншого, підставою для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та перевірка виконання суб`єктом містобудування діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Також, відповідно до абз. 10 п. 7 Порядку №553 передбачено, що строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

П. 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до міст будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт.

За нормами п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Припис є письмовою вимогою органу державного нагляду (контролю) до суб`єкта господарювання щодо усунення допущених порушень вимог законодавства та зупинення дій (бездіяльності), які потягли ці порушення. Підставою для винесення припису є виявлення порушень вимог законодавства за результатами проведеної перевірки.

Таким чином, за своєю правовою сутністю припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога інспектора, яка оформляється, вручається (надсилається) керівникам юридичних осіб та фізичним особам (у тому числі керівникам суб`єктів господарювання та фізичним особам - підприємцям) щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються, в тому числі, без проведення інженерних вишукувань, без отримання вихідних даних на проектування (містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки або будівельний паспорт, технічні умови, завдання на проектування), без розробленої та затвердженої належним чином проектної документації та без документу що надає право на виконання будівельних робіт.

В силу приписів п. 13 Порядку, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Водночас, пункт 14 Порядку №553 визначає, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:

- допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу;

- виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону №3038 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню. Право безперешкодного доступу закріплено і в пп.1 п.11 Порядку №553.

Суд зазначає, що відмова у допуску працівників органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва є порушенням містобудівного законодавства, за вчинення якого передбачена відповідальність. Недопущення працівників органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт перевірки є причиною для винесення припису про усунення порушень законодавства.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон № 208/94) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону № 208/94, суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів п.п. 16-17, 21 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

П. 22 Порядку №553 визначено, що Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Судом встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, з метою перевірки виконання приписів від 12.04.2019 №01204/3, №01204/4 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було видано Наказ від 09.08.2019 №225 щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва "Автозаправочна станція (АЗС)" на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:056:0163 та :02:056:0155 по вул. Свято-Покровська, с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. На виконання даного наказу, було видане Направлення на проведення позапланової перевірки від 09.08.2019 №518.19/02.

В термін проведення перевірки посадові особи Департаменту не були допущені для проведення перевірки на об`єкт будівництва за вищевказаною адресою, документи, необхідні для проведення перевірки не надано.

Відповідно до викладеного, позивачем не допущено посадових осіб Департаменту до проведення позапланової перевірки, а саме не допущено посадових осіб Департаменту на об`єкт будівництва для проведення перевірки та не надано необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю документів, що є порушенням пункту 1 частини третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку № 553.

Враховуючи зазначене, 28.08.2019 посадовими особами Департаменту складено Акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва.

Окрім вищевказаного акту за результатами перевірки винесено припис від 28.08.2019 №С-2808/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.08.2019 за № 1-Л-3-2808/1.

Перевірка проводилась в присутності уповноваженого представника ТОВ «Інтергеоком» Монастиренка О.Ю., якому були вручені під особистий підпис зазначені матеріали, що підтверджується власноручним підписом останнього у відповідній графі зазначених документів.

Уповноважений представник позивача був повідомлений про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудування 10.09.2019 о 10.00 год. в приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, що підтверджується підписом останнього.

За результату розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.09.2019 №3-1009/1/1010-2949/02.

Відповідно до п.п. 17, 25 Порядку № 244 неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб`єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред`являється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

В силу приписів норм чинного законодавства, оскаржувана постанова була направлена позивачу цінним листом з актом опису 10.09.2019, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» №136.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.

Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надсилається органу, яким накладено штраф (крім випадків сплати штрафу за допомогою Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва).

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачена «Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (далі - Порядок №244).

П. 16 Порядку №244 передбачено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідно до п. 17 Порядку №244 справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 22 Порядку №244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов:

1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу);

2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Як зазначалось вище, уповноважений представник позивача був присутній на об`єкті будівництва, був ознайомлений про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що підтверджується підписом останнього у відповідній графі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №1-Л-3-2808/1 від 28.08.2019.

З урахування того, що суб`єкт містобудування або його уповноважений представник у визначений час не з`явились, головним інспектором будівельного нагляду, на підставі норм чинного законодавства, було розглянуто матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у їх відсутності та винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №З-1009/1/1010-2940/02 від 10.09.2019, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 60210 грн.

Відповідно до п. 25 порядку №244, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб`єкта містобудування чи надсилається йому поштою або через електронний кабінет, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред`являється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України Про виконавче провадження, а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

Як зазначалось вище, в силу приписів норм чинного законодавства, оскаржувана постанова була направлена позивачу цінним листом з актом опису 10.09.2019, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» №136.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження - як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Ст. 4 Закону № 1404 визначає, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Оскільки ані інформації про добровільну сплату штрафу, ані повідомлення про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від позивача не надходило, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, практично в останні дні пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, було подано до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про примусове виконання рішення за вих.. № Департаменту №1010-4664/04 від 04.12.2019 та відповідну постанову із зазначенням дати набрання постанови законної сили 25.09.2019 (після спливу 15-денного терміну визначеного законодавством України, що передбачає строк оскарження даної постанови).

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

На підставі наведеного та аналізуючи норми чинного законодавства України суд дійшов висновку, що при винесені оскаржуваних постанов, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) діяв згідно норм чинного законодавства України, а оскаржувані постанови були винесені на підставі та в межах чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРГЕОКОМ" не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 271-272, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРГЕОКОМ" (просп. Георгія Нарбута, буд. 3, офіс 6, м. Київ, 02125, ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Краківська, буд. 20, м. Київ, 02094, ЄДРПОУ), третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (б-р Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов