Справа № 213/4374/24
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4374/24
Номер провадження 2-а/213/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, адміністративну справу №213/4374/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача (за довіреністю) Папуша Ігор Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №701 від 10.10.2024 про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративні правопорушення, за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Папуша Ігоря Миколайовича,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 до суду надійшла вищезазначена позовна заява, предметом якої є скасування постанови про адміністративне правопорушення №701 від 10.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн за ч.3 ст.210 КУпАП та закриття провадження у справі.

Як на підставу позову позивач, зокрема, посилається на те, що 10 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову №701 від 10.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу - 17 000 грн. нібито за відмову в отриманні ним повістки на прибуття на 11.06.2024 року та 04.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду. В постанові зазначено, що за цими фактами повноважними особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були складені Акти відмови від отримання повістки. Однак, оскаржувана постанова не дає поняття повноважних осіб, хто вони, яким чином та хто їх уповноважив, де відбулась ця подія. Позивач зазначає, що не ухиляється від військового обліку та служби, сам добровільно 10.10.2024 прийшов до відповідача з метою оновити дані, які вже давно були отримані відповідачем, оскільки він являється заброньованим з 03.10.2024 року. На виконання вимог закону, позивач оновив свої персональні дані через Резерв+ 02.07.2024 року. Повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою підтвердження (оновлення своїх даних) та проходження ВЛК він отримав лише 28.09.2024 року і прибув до відповідача 10.10.2024 року о 09:00 год. У призначений час він почав проходити ВЛК, але оскільки були не всі лікарі, йому виписали нову повістку за №4/4458 з явкою на 11.10.2024 року о 09:00 год. У призначений час він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому була вручена довідка №217/7 військово-лікарської комісії від 11.10.2024 року №3333, яку він фактично не допройшов, де з обмежено придатного його визнано придатним до служби, та вручено оскаржувану постанову. Вважає, що він був незаконно позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Крім того, відповідачем не надано доказів, що саме ним, як начальником ТЦК та СП , було розглянуто справу, а не лише формально підписано постанову; не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення. Також при винесенні Постанови посадова особа ТЦК та СП посилається на факти, які не підтверджуються доказами, а також застосовує норми закону, які почали діяти з 05.01.2023 року, до правовідносин із 2011 року.

18.10.2024 суддею постановлена ухвала про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову через її невідповідність вимогам п.4 ч.1 ст.152 КАС України.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 скористався правом надання відзиву на позов.

Заперечує проти задоволення позовних вимог, зокрема, з наступних підстав.

10.10.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час перевірки та уточнення даних посадовими особами було виявлено факт порушення ним правил військового обліку, а саме: не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно бази даних АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 10.07.2024 року припинив свої трудові відносини з ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі- ПрАТ «ІНГЗК»), а з 15.07.2024 року почав працювати в АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі- АТ «ПГЗК»).

01.06.2024 року за вих.№4/5189 на ПрАТ «ІНГЗК» було направлено розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про виклик ОСОБА_1 на 11.06.2024 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до акту відмови від отримання повістки від 10.06.2024 року складений начальником дільниці ОСОБА_3 та майстром гірничий ОСОБА_4 було зафіксовано, що в ході оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 11.06.2024 року, останній відмовився від отримання повістки. Текст повістки було озвучено о 07:30 год. 10.06.2024 року.

Також, 22.06.2024 року за вих.№4/6230 на ПрАТ «ІНГЗК» було направлено розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про виклик ОСОБА_1 на 04.07.2024 року об. 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до акту відмови від отримання повістки від 26.06.2024 року складений начальником дільниці ОСОБА_3 та майстром гірничий ОСОБА_4 було зафіксовано, що в ході оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 04.07.2024 року, останній відмовився від отримання повістки. Текст повістки було озвучено о 07:30 год. 26.06.2024 року.

Тобто, Позивач свідомо та умисно відмовлявся від отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим скоїв адміністративне правопорушення. Також, досить сумнівним є те, що Позивач в позові зазначає, що йому невідомі такі особи як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу безпосередньо являлись його керівниками.

У зв`язку з виявленим порушенням уповноваженою особою 10.10.2024 року було складено адміністративний протокол №701 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП. Під час складання адміністративного протоколу до ОСОБА_1 доводились вимоги статей чинного законодавства, ставились додаткові питання. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час складання адміністративного протоколу добровільно без будь-якого морального тиску надавав свої оригінали документів для складання протоколу, заяв, скарг, клопотань не заявляв. Щодо необхідності сторонньої юридичної допомоги не повідомляв. На питання уповноваженої особи: «Розглядаємо справу відразу, чи назначаємо на зручний для Вас час ?» військовозобов`язаний ОСОБА_1 повідомив, що хоче відразу розглянути адміністративну справу, про що є відповідні підписи військовозобов`язаного ОСОБА_1 в адміністративному протоколі. В поясненнях ОСОБА_1 зазначив що 10.06.2024 р. та 26.06.2024 року його ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оповіщали та про повістки до воєнкомату не знав тому і не прибув.

10.10.204 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову №701 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Виходячи з вище вказаного, відмова від отримання повістки Позивачем для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 прямо вказує на не прибуття за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до пп.2п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів,тобто порушення правил військового обліку військовозобов`язаним, що в свою чергу тягне за собою вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ст.210 КУпАП. Так як на даний час в країні діє особливий період, дане адміністративне правопорушення підпадає під ознаки ч.3 ст.210 КУпАП.

Статтею 38 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Тобто, позивач вчинив правопорушення в період з 11.06.2024 року по10.10.2024 року тому термін накладення адміністративного стягнення не сплинув.

Також звертає увагу суду, що Позивачем не надано достовірних доказів, які б спростовували відсутність складу адміністративного правопорушення.

Окремо представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

29.11.2024 позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, яке в судовому засіданні, за його усним клопотанням, залишено без розгляду.

02.12.2024 представником позивача подана до суду заява про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 04.12.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №701 від 10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені позові. Просили позов задовольнити.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов до такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною третьою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Судом встановлено, що відповідно до постанови № 701 від 10.10.2024 ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП за наступних обставин: "10.10.2024 року о 10 годині 30 хвилин посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства, військовозобов`язаним ОСОБА_1 , якому 10.06.2024р. о 07:30 належним чином вручено повістку на прибуття на 09:00 11.06.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду. В отриманні повістки він відмовився. За цим фактом, повноважними особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був складений Акт відмови від отримання повістки. 11.06.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, та 26.06.2024р. о 07:30 належним чином вручено повістку на прибуття на 09:00 04.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду. В отриманні повістки він відмовився За цим фактом, повноважними особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був складений Акт відмови від тримання повістки 04.07.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причини та в подальшому в період з 11.06.2024р. по 10.10.2024р. порушував вимоги законодавства, чим вчинив адміністративне правопорушення, під час дії особливого періоду, передбачене частиною 3 ст. 210 КУпАП.»

10.06.2024 за місцем роботи позивача складено акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 11.06.2024.

26.06.2024 складено аналогічний акт про відмову від отримання повістки про виклик на 04.07.2024.

Відповідно до абзацу 5 п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 (далі Порядок) з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів і забезпечення їх своєчасного прибуття.

Згідно з п. 47 Порядку (в редакції від 04 червня 2024 року) у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Станом на 25 червня 2024 року абзац 2 пункту 47 Порядку викладено у новій редакції: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Таким чином, належно повідомленою про необхідність прибути за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки вважається особа, оповіщення якої за місцем роботи здійснено згідно з вимогами п. 47 Порядку та у визначені ним строки.

Як встановлено судом, Акти відмови від отримання повісток не містять відомостей, яким чином позивача було проінформовано про надходження на його ім`я повісток про виклик до ТЦК та СП, чи відповідали дії уповноважених осіб встановленому порядку оповіщення працівників підприємств.

З огляду на те, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ТЦК та СП 11.06.2024 та 04.07.2024, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за неявку за викликом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Крім того, суд, ухвалюючи рішення, керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 року № 701 підлягає скасуванню як протиправна, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача, як юридичної особи, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., сплачений при зверненні до суду із даною позовною заявою, та судовий збір у розмірі 908,40 грн., сплачений позивачем при поданні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 122, 242-246, 262, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №701 від 10.10.2024 про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову № 701 по справі про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в загальній сумі 2119 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25 лютого 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Попов