Справа № 200/4582/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року справа №200/4582/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 р. у справі № 200/4582/24 (головуючий І інстанції Троянова О.В. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якій просила: визнати протиправними дії щодо відмови в переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV без врахування документів, що є в пенсійній справі померлого годувальника; зобов`язати перевести на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV з врахуванням документів, що є в пенсійній справі померлого годувальника.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яка надійшла поштою 28.03.2024 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка надійшла поштою 28.03.2024 року, про призначення/ перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 726 гривень 72 коп. на користь ОСОБА_1 .

Відповідач, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1)№ 22-1 визначає у який спосіб здійснюється звернення осіб до органів Фонду з відповідними заявами, які документи повинні бути при цьому надані, яким чином розглядається заява та приймається відповідне рішення.

Абзац другий пункту 1.1 розділу I Порядку № 22-1 надає вичерпний перелік заяв, які можуть бути подані до органів Пенсійного фонду України через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія) з використанням електронного підпису. До таких заяв належить і заява про переведення з одного виду пенсії на інший.

Тобто, законодавець виразно розмежував види заяв, які подаються як особисто, так і в електронній формі, та заяви, які подаються лише шляхом особистого звернення до територіальних підрозділів ПФУ (сервісних центрів), а також визначив випадки, коли відповідна заява може надсилатись поштою (у період дії воєнного стану та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, для осіб, які тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця).

Належні, достовірні та допустимі докази, які підтверджують, що станом на дату звернення з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, яка надійшла поштою 28.03.2024, ОСОБА_1 перебувала за кордоном та у встановленому законом порядку отримала статус біженця, в матеріалах справи відсутні.

Якщо заява про призначення пенсії/переведення з одного виду пенсії на інший подана не у спосіб, встановлений нормами Порядку № 22-1, або містить суттєві недоліки, органи Фонду мають право залишити таку заяву без розгляду й не приймати відповідне рішення, передбачене частиною 5 статті 45 Закону № 1058 та п.п.4.3, 4.7. Порядку № 22-1. У зазначених випадках дані заяви розглядаються згідно з нормами Закону України «Про звернення громадян» з наданням відповідного роз`яснення тощо.

Головне управління листом від 15.04.2024 повідомило позивача, що її заяву залишено без виконання, оскільки в заяві невірно вказаний закон відповідно до якого необхідно здійснити перерахунок пенсії та акцентувало увагу, що у заяві повинно бути зазначено, що померлий годувальник отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

У подальшому, відповідно до листа від 17.06.2024 позивачу роз`яснено у який спосіб вона має право звернутись до органів Пенсійного фонду України з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та які документи повинні бути додані до заяви.

Також скаржник зазначає, що 30.11.2023 позивач вже подавала до органів Пенсійного фонду України заяву про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення від 06.12.2023 № , відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, з підстав того, що під час розгляду матеріалів пенсійної справи Позивача та наданих разом з заявою від 30.11.2023 документів, встановлено, що при переведенні з пенсії за віком згідно з Законом № 1058 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №2262, розмір пенсії позивача складатиме 4558,76 грн, що на 204.77 грн менше за розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Таким чином, зміна виду пенсійного забезпечення в даному випадку є недоцільною, а зменшення розміру призначеної пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший фактично призведе до звуження конституційно закріпленого права позивача.

Однак, зазначене не було враховано судом першої інстанції при дослідженні обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.

ОСОБА_2 на підставі протоколу за пенсійною справою №30594 від 22.09.2023 було призначено пенсію за вислугу років з 26.10.2004.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 07 травня 1977 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб 07 травня 1977 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №69.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Селидівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20 листопада 2023 року складено відповідний актовий запис №810.

З довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої центром надання адміністративних послуг Курахівської міської ради вбачається, що позивачка станом на 11 листопада 2023 року була зареєстрована разом з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3

30.11.2023 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії №1279, відповідно до якої просила призначити пенсію по втраті годувальника по лінії МВС.

06.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № про відмову в переведенні з пенсії згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Рішенням встановлено, що до заяви про переведення з пенсії згідно Закону №1058 на пенсію відповідно до Закону №2262 позивачкою було подано скан-копію паспорта та ідентифікаційного коду; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги через АТ Ощадбанк; скан-копію свідоцтва та довідки про смерть чоловіка, гр. ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні та був отримувачем пенсії за Законом №2262; скан-копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2 ; довідку про склад сім`ї. Встановлено, що розмір пенсії гр. ОСОБА_1 згідно Закону №1058 складає 4763,53 грн. При переведенні отримувача на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262 розмір пенсії гр. ОСОБА_1 складатиме 4558,76 грн. (15195,86 х 30% відповідних сум грошового забезпечення), що менше за отримуваний заявником розмір пенсії на 204,77 грн. Вирішено відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії, призначеної згідно Закону №1058, на пенсію, визначену нормами Закону №2262, у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на звернення позивачки із заявою про призначення пенсії, яка надійшла поштою 28.03.2024, надано відповідь листом від 15.04.2024 року №0500-0212-8/36838, відповідно до якої заяву залишено без виконання, оскільки в заяві невірно вказаний закон відповідно до якого необхідно здійснити перерахунок пенсії. Для переходу на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який отримував пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб необхідно в заяві про перерахунок пенсії вказати відповідний закон.

18 травня 2024 року позивачка звернулася до відповідача із заявою Щодо розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка надійшла 28.03.2024, відповідно до якої 15.04.2024 за №0500-0212-8/36838 надійшло повідомлення про невірно вказаний закон відповідно до якого необхідно здійснити перерахунок пенсії. Просила призначити пенсію по втраті годувальника саме за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, за матеріалами наявними в пенсійній справі.

Головним управлінням за наслідками розгляду звернення позивачки від 18 травня 2024 року надано відповідь листом від 17.06.2024 №15938-13064/Я-02/8-0500/24, відповідно до якої надіслані заяви до Головного управління не відповідають вимогам п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, тому вони кваліфіковані та зареєстровані як звернення громадян. Додатково зазначено, що переведення на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону №1058 за матеріалами наявними в електронній пенсійній справі померлого чоловіка неможливо, у зв`язку з тим що він пенсію отримував відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Роз`яснено, що позивачка має право звернутись до органів Пенсійного фонду України або через Вебпортал Пенсійного фонду України та надати заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (установленого зразку), та оригінали наступних документів: паспорт, ідентифікаційний код, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті, трудову книжку годувальника, документи про навчання годувальника (диплом, атестат, довідки про навчання), військовий квіток (довідку військомата), довідку про заробітну плату відповідно до ст. 40 Закону №1058 (за наявності), документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не призначення позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 28.03.2024.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1 Закону № 1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Довічна пенсія (ануїтет) - пенсійна виплата за рахунок коштів, що обліковуються на накопичувальному пенсійному рахунку застрахованої особи, а у випадках, передбачених законом, - на індивідуальному пенсійному рахунку учасника недержавного пенсійного фонду, сума та порядок виплати якої визначаються в договорі страхування довічної пенсії, укладеному із страховою організацією, що сплачується особі після досягнення нею пенсійного віку, передбаченого цим Законом, або членам її сім`ї чи спадкоємцям у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За статтею 10 Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 16 цього Закону, застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 2 статті 36 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Частиною 3 статті 36 цього Закону встановлено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (частина 1 статті 37 цього Закону).

Тобто за вказаними законодавчими нормами, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Як встановлено ст. 38 Закону № №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Частиною 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Отже, п. 1.8 Порядку № 22-1 визначено можливість пересилання заяви особи поштою.

Верховним Судом неодноразово роз`яснювалось, зокрема у постановах від 31 березня 2021 року (справа №0440/7137/18), від 17 березня 2021 року (справа №454/2238/16-а), від 21 грудня 2020 року (справа №229/4165/17) тощо, що Порядом №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником. При цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Також, відповідно до статті 48 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

За п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1), днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Отже, за чинною редакцією цієї статті, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Таким чином, Порядком № 3-1 та Законом № 2262-ХІІ з заявою про переведення на який звернулась позивач, передбачено звернення особи засобами поштового зв`язку.

Судами встановлено, що позивачка звернулася 28.03.2024 до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до вимог Закону №1058-IV.

Проте відповідач надав відповідь листом від 15.04.2024, що зазначену заяву залишено без виконання, оскільки в заяві невірно визначено закон, відповідно до якого необхідно здійснити перерахунок пенсії, а саме, що померлий отримував пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

Отже, відповідачем не прийнято рішення за наслідками розгляду заяви позивачки про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до вимог Закону №1058-IV на виконання вимог статті 45 Закону № 1058 та пункту 4.3 Порядку № 22-1.

Зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії невстановленого зразку, відповідач припустився формалізму.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 243/2677/15-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 575/530/17.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що позивач 30.11.2023 звертався з заявою про переведення на інший вид пенсії, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 06.12.2023 № , оскільки зазначена заява та рішення не є предметом розгляду у цій справі, предметом розгляду у цій справі є саме дії відповідача щодо розгляду заяви позивача від 28.03.2024.

Отже, висновок суду про часткове задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини цієї справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 р. у справі № 200/4582/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 12 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко