Справа № 560/17004/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить:

1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15 жовтня 2024 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком.

2. Зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком матері, що виховала дитину інваліда до шестирічного віку з дня виникнення такого права.

Підставою звернення до суду позивач вказує порушення відповідачем вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, як матері, яка виховувала дитину з інвалідністю. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно відмовлено у призначенні пенсії, чим порушено право позивача на пенсійне забезпечення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 20.11.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 28.11.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2024 Головним управлінням прийнято рішення від 15.10.2024 за №06 про відмову у призначенні пенсії, в зв`язку із відсутністю необхідних документів, які підтверджують факт визнання дитиною з інвалідністю. За результатом розгляду документів до страхового стажу не зараховано період роботи згідно вкладиша до трудової книжки НОМЕР_1 від 18.08.1994. Також, рекомендовано ОСОБА_1 , що для призначення пенсії за віком (як мати інваліда з дитинства) необхідно надати завірені копії медичних висновків, які наявні в електронній пенсійні справі (ЕПС), або посвідчення одержувача допомоги. Враховуючи вказане, вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що до заяви про призначення пенсії не було надано завірені копії медичних висновків або посвідчення одержувача допомоги. Враховуючи відсутність всіх необхідних документів для призначення пенсії, передбачених Порядком 22-1, у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні підстави для призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 . На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

07.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії як матері, що виховувала дитину інваліда до шестирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, із змінами та доповненнями.

Відповідно до екстериторіального розподілу заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення від 15.10.2024 за №06 про відмову у призначенні пенсії, в зв`язку із відсутністю необхідних документів, які підтверджують факт визнання дитиною з інвалідністю.

За результатом розгляду документів до страхового стажу не зараховано період роботи згідно вкладиша до трудової книжки НОМЕР_1 від 18.08.1994.

В рішенні проінформовано позивача про те, що її страховий стаж зараховано з 01.01.2000 згідно реєстру застрахованих осіб.

За результатами розгляду наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 1 місяць 8 днів.

Також, рекомендовано ОСОБА_1 , що для призначення пенсії за віком (як мати інваліда з дитинства) необхідно надати завірені копії медичних висновків, які наявні в електронній пенсійні справі (ЕПС), або посвідчення одержувача допомоги.

Позивач, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії протиправним, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 встановлено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (далі - Закон №1788-XII ).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали дітей з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу).

За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю з дитинства.

Загальний підхід до змістовного наповнення поняття "особа з інвалідністю" на момент виникнення спірних відносин установлювався в ст.2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а також у ст.1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні". Зокрема, такий статус могла мати особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до абз.3 ст.1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 р. № 2961-IV дитина з інвалідністю це особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Визначення терміну "інвалідність з дитинства" не міститься ані в Законі України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", ані в Законі України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю".

При цьому за змістом абз.2 п.26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1317, інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з п.14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до вісімнадцятирічного віку.

Зі змісту п.3 ч.1 ст.115 Закону № 1058-ІV встановлено, що пільга, пов`язана зі зменшенням жінкам пільгового віку та страхового стажу, установлювалася лише тим матерям дітей з інвалідністю з дитинства та дітей з інвалідністю до 18 років, які виховували їх за підтвердженого стану інвалідності на момент досягнення дитиною 6 років.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846, в абз.11 пп.5 п.2.1 установлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону).

Пунктами 2, 17, 2.18 Порядку № 22-1 визначено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідний висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Із вказаного встановлено, що мати дитини з інвалідністю має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 330/2181/16-а та постанові Верховного Суду від 19.10.2020 р. у справі № 510/475/17.

З матеріалів пенсійної справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Довідки про висновок ЛКК комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бахмутської районної ради» від 27.09.2024 № 39/ЛКК 52 зазначено, що вказана довідка видана матері про те, що її син, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано дитиною-інвалідом 3 лютою 1997 року, згідно Медичного висновку № 17 11-7 від 05.02.1997 ЛКК Обласної дитячої лікарні. Діагноз: Вроджена ущелина м`якого піднебіння, верхньої губи з порушенням функції носового дихання. Існуюче захворювання відповідає розділу 14, пункту 1, підпункту 1.4 Переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей інвалідів до 18 років, затвердженому наказом МОЗ/МПСП/МінФін від 08.11.01 № 454/471/516. Статус надано дитини-інваліда надано у віці 2 місяці.

Окрім того, в матеріалах пенсійної справи містяться інші медичні висновку, що також підтверджують право ОСОБА_1 на одержання соціальної допомоги на дітей інвалідів до 18 років.

Вищевказані документи були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії, що підтверджується розпискою-повідомленням.

Таким чином, висновки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відсутність документів які підтверджують факт визнання дитиною з інвалідністю не відповідають фактичним обставинам.

Суд також встановив, що страховий стаж ОСОБА_1 , обрахований відповідачем, становить 25 років 1 місяць 8 днів, що є достатнім для призначення цього виду пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.10.2024 №06 про відмову у призначенні пенсії слід визнати протиправним та скасувати.

З огляду на те, що позивач є матір`ю особи з інвалідністю, яка виховувала її до 6-ти річного віку, має необхідний вік (50 років) станом на дату звернення до пенсійного органу та страховий стаж 25 років 1 місяць 8 днів, суд вважає, що остання має право на призначення пенсії за віком згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за місцем реєстрації із заявою про призначення пенсії 07.10.2024, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія повинна бути їй призначена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 17.09.2024 - з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.10.2024 за №06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 17.09.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком як матері, що виховувала дитину з інвалідністю до шестирічного віку відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3,м. Чернівці,Чернівецька обл., Чернівецький р-н,58002 , код ЄДРПОУ - 40329345)

Головуючий суддя В.К. Блонський