Справа № 620/12229/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Чернігів Справа № 620/12229/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача викладену в листі від 19 лютого 2024 року, яким було відмовлено в здійсненні виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень за кожен місяць перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 гривень за кожен місяць перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті додаткової грошової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою суду від 20.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22.11.2024 позовну заяву залишено без руху після відкриття та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 09.12.2024 продовжено розгляд справи.

Ухвалою від 07.02.2025 витребувано додаткові докази по справі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини позивачу з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, було нараховано та виплачено додаткову винагороду, у розмірі 100 000 гривень. Виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час перебування у відпустці за рішенням військово-лікарської комісії позивачу не передбачена.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 29.12.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком (а.с. 10-13).

Згідно із довідкою про обставини травми від 14.10.2023 № 558 позивач 11.10.2023 отримав вогнепально-осколкове сліпе поранення під час ведення бою із захисту Батьківщини у районі н.п. Новомихайлівка (а.с. 14).

Відповідно до листа Комунального підприємства Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка Рівненської обласної ради від 27.02.2025 №389/0113/25 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.10.2023 по 19.10.2023 (а.с.79).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.10.2023 № 315-ВВ позивачу надана відпустка за станом здоров`я з 19.10.2023 по 17.11.2023 (а.с.75 на звороті).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.11.2023 № 406-ВВ позивачу надана відпустка за станом здоров`я з 22.11.2023 по 21.12.2023 (а.с.76).

З довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 25.12.2023 № 11 встановлено, що отримане 11.10.2023 поранення пов`язане із захистом Батьківщини та за ступенем важкості віднесене до важких (а.с. 15-16).

Наказом від 09.02.2024 № 200-ОС начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 наказано виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування (а.с.75).

З розрахункових листів вбачається, що додаткова винагорода за жовтень 2023 року виплачена позивачу у листопаді 2023 року за 11 днів у сумі 35 483,87 грн та у лютому 2024 року за 8 днів у сумі 25 806,45 грн (а.с. 63).

Листом від 02.04.2024 № 02.1.1/3125-24-Вих відповідач повідомив представника позивача, що позивачу виплачена додаткова винагорода з дні отримання поранення та за час перебування на стаціонарному лікуванні у розмірі 100 000 грн за період з 12.10.2023 по 19.10.2023 (а.с.21-22а)..

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03 квітня 2003 року №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон №661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. (частина 3 статті 25 Закону №661-IV)

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на дату хвалення цього рішення не припинено.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168, пунктом 1-2 якої установлено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729 затверджено Особливості виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі Особливості виплати № 729).

Ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі Держприкордонслужба) (п. 1 Особливості виплати № 729).

Відповідно до п. 13 Особливостей виплати № 729 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.

Як встановив суд, позивач 11.10.2023 отримав поранення та з 16.10.2023 по 19.10.2023 у зв`язку із пораненням перебував на стаціонарному лікуванні у Рівненській обласній клінічній лікарні імені Юрія Семенюка.

З аналізу пункту 1-2 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме:

пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

факт перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Як встановив суд, згідно з довідкою госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 25.12.2023 № 11 поранення позивача 11.10.2023, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Водночас, згідно з матеріалами справи відповідач виплатив позивачу збільшену додаткову винагороду до 100 000 грн у листопаді 2023 року за 11 днів жовтня 2023 року та у лютому 2024 року на підставі наказу від 09.02.2024 № 200-ОС з дати поранення та за час перебування на стаціонарному лікуванні за 8 днів жовтня 2023 року.

Відтак, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено 12.03.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА