Справа № 140/4666/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2025 року

м. Київ

справа №140/4666/24

адміністративне провадження № К/990/6994/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/4666/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування шкоди та стягнення пені,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» (далі - ТОВ «Верба-ВВ») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС), яка полягає у невнесенні до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (далі - Реєстр) даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Верба-ВВ» за вересень 2022 року у розмірі 1 945 612 грн внаслідок набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі №140/4603/23 законної сили;

- зобов`язати ГУ ДПС внести до реєстру необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Верба-ВВ» суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) за вересень 2022 року у розмірі 1 945 612 грн (відомості про рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі №140/4603/23);

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі - ГУ ДКС) на користь ТОВ «Верба-ВВ» пеню за затримку у відшкодуванні ПДВ у загальному розмірі 333 053,82 грн;

- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС на користь ТОВ «Верба-ВВ» відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю ГУ ДПС, у розмірі 6 700 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного провадження, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно із частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для нього є безпідставним, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не доведено наявності таких обставин і доказів на підтвердження їх наявності не надано, а спірні правовідносини були предметом судового контролю, здійсненого судами першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 359 КАС України, -

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/4666/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування шкоди та стягнення пені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко