Справа № 160/4236/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4236/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Рівненської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року (суддя Кучугурна Н.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп»

до Рівненської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UА204150/2024/000001/2 від 11.01.2024; визнати протиправною та скасувати картку відмови Рівненської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204150/2024/000011.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався, так само як і не виконано вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 13.02.2025 щодо подання документів, поданих для митного оформлення товарів, з перекладом на українську мову.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп», Україна (Покупець) та компанію MANGALAM ALLOYS LIMITED, Індія (Постачальник) укладено Контракт від 12.01.2019 № MAL-AV/18-19/257, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю продукцію з нержавіючої сталі, що виготовлена відповідно до стандартів ASTM A276/A484. Найменування товару, асортимент, технічні характеристики, ціна та одиниця виміру товару вказується у проформах-інвойсах (sales contract), в яких також зазначається, зокрема, умови поставки, якщо вони відрізняються від умов, зазначених в п. 5.2 Контракту (CIF, порт Одеса), строк поставки, умови оплати, ціна за одиницю товару.

Продавець поставив в адресу Покупця партію товару на суму 54 145,12 дол. США.

Позивачем 10.01.2024 було подано до митного органу МД № 24UA01U6, митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: сертифікати якості МАL/TC/0246 від 30.09.2023, МАL/TC/0247 від 30.09.2023, МАL/TC/0248 від 30.09.2023, МАL/TC/0249 від 30.09.2023, МАL/TC/0250 від 30.09.2023, МАL/TC/0251 від 30.09.2023, МАL/TC/0252 від 30.09.2023, МАL/TC/0253 від 30.09.2023, МАL/TC/0254 від 30.09.2023; пакувальний лист від 30.09.2023; рахунки-проформи МАL-АV/23-24/004 від 21.04.2023, МАL-АV/23-24/009 від 09.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) № ЕХР/23-24/45 від 30.09.2023; коносамент № 231854853 від 16.10.2023; накладна УМВС № 00047 від 03.01.2024; сертифікат про походження товару від 25.10.2023 № FIEO/2023/016/0891098А/0087882; swift від 25.04.2023, від 14.06.2023, від 09.11.2023; рахунки-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № від 20.11.2023, № від 2.11.2023; swift (оплата рах. ) від 24.11.2023; прайс-лист від 01.04.2023; цінова інформація біржової вартості сировини від 05.12.2023; страховий поліс від 02.10.2023 № 552994-03; контракт № MAL-AV/18-19/257 від 12.01.2019; додаткова угода № 1 від 30.12.2020; договір про надання послуг митного брокера № 01/04 від 01.04.2021; договір про перевезення № UA00060664 від 06.04.2018; лист імпортера № 07/12-1 від 07.12.2023; копія митної декларації країни відправлення № 4348650 від 03.10.2023.

Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості:

1) подана до митного оформлення копія митної декларації відправлення містить відомості про порт завантаження, що не відповідає відомостям коносаменту від 16.10.2023 № 231854853;

2) пунктом 2 Контракту від 12.01.2019 № MAL-AV/18-19/257 визначено, що ціна товару включає вартість тари, пакування та маркування, при цьому включення до ціни товару транспортних витрат та страхування, що згідно з заявленими умовами поставки входить в ціну товару, не передбачено умовами контракту;

3) згідно з накладною ЦІМ/УМВС від 03.01.2024 № 00047 маршрут перевезення залізничним транспортом: Славков (Польща) ст. Клевань (Україна). До митного оформлення надано рахунок-фактуру щодо транспортно-експедиторських послуг від 22.11.2023 № , в якому маршрут перевезення залізничним транспортом не зазначається. Це свідчить про ймовірність не включення вартості транспортування за маршрутом Гданськ (Польща) - Славков (Польща) при розрахунку митної вартості товарів, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Залізнична накладна ЦІМ/УМВС від 03.01.2024 № 00047 містить відомості про митну декларацію Республіки Польща, яка до митного оформлення не надана.

Запропоновано декларанту надати додаткові документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни на заявлених комерційних умовах поставки; копію митної декларації країни відправлення; копію митної декларації Республіки Польща; документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме транспортування за маршрутом Гданськ (Польща) Славков (Польща).

Декларант 11.01.2024 подав до митного органу пояснення з приводу формування митної вартості товару.

Рівненською митницею 11.01.2024 прийнято рішення № UА204150/2024/000001/2 про коригування митної вартості товару та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204150/2024/000011, з підстав наявності у митниці інформації щодо вищої ціни аналогічного товару.

Незгода позивача з прийнятими рішеннями стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваних рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Натомість, такі висновки не можуть вважатися обґрунтованими, адже документи, подані позивачем для митного оформлення, складені іноземною мовою і їх зміст судом першої інстанції не досліджувався.

При цьому на вимогу суду апеляційної інстанції позивач також не надав документи з офіційним перекладом українською мовою, що унеможливлює офіційно з`ясувати обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Водночас, зауваження митного органу, викладені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, є слушними та обґрунтованими, які мають посилання на конкретні документи та умови, які мають між собою розбіжності, а тому є хибним висновок суду першої інстанції, що зауваження відповідача носили формальний характер.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що відповідно до Інкотермс-2010 CIF («фрахт/перевезення та страхування оплачено до (назва місця призначення)» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за умовами пункту 5.2 Контракту від 12.01.2019 № MAL-AV/18-19/257 поставка товару здійснюється на умовах CIF порт Одеса, належні докази того, що умови поставки були змінені в у проформах-інвойсах (sales contract), як то обумовлено Контрактом, позивачем не надані.

Відтак, зауваження митного органу щодо не підтвердження вартості перевезення територією Польщі позивачем не спростовані, так само як і не спростований належними доказами висновок митного органу, що подана до митного оформлення копія митної декларації відправлення містить відомості про порт завантаження, що не відповідає відомостям коносаменту від 16.10.2023 № 231854853.

Під час апеляційного розгляду справи позивач не надав відзив на апеляційну скаргу, змістовні пояснення та належні для дослідження документи, які спростовують наведені висновки митного органу та усувають відповідні розбіжності.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято митним органом обґрунтовано та правомірно, адже декларантом не було надано достатні та належні докази, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що митна вартість була визначена відповідачем за другорядним методом на підставі інформації щодо митного оформлення аналогічного товару, про що в повній мірі відображено в оскаржуваному рішенні. Зміст оскаржуваного рішення доводить, що митним органом здійснювалося порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в адміністративній справі № 160/4236/24 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 11 березня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 11 березня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова