Справа № 240/14118/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14118/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

11 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2024 року та відмову відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.07.2024 року в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на умовах, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку на 6 років у відповідності із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала та працювала в зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 01 січня 1993 року прожила в цій зоні не менше 3-х років;

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років, на умовах, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку на 6 років, як особі, яка постійно проживала та працювала в зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 01 січня 1993 року прожила та пропрацювала в цій зоні не менше 3-х років, з 09 липня 2024 року.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подали апеляційні скарги, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою від 09.07.2024 про призначення пенсії за віком (а.с. 15).

Відповідно до принципу екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було направлено на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатами розгляду заяви позивача прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 18.07.2024 № 91, в якому зазначено, що період постійного проживання (постійної роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення складає 32 роки 2 місяці 11 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 1 рік 10 місяців 2 дні (а.с.18).

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 18.07.2024 №0600-0216-8/88449 повідомив позивачу про причини відмови в призначенні пенсії (а.с. 17).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Положеннями пункту 5 частини 2 статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до довідки Овруцької міської ради від 21.05.2024 № 16-493 (а.с. 9) ОСОБА_1 проживала в с. Слобода-Шоломківська, Овруцького району Житомирської області з 26.04.1986 по 29.08.1997 та з 03.01.1991 по 06.11.1991.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Слобода-Шоломківська, Овруцького Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Тобто, позивач має право на початкову величину - 3 роки.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач має посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 15.08.2002 (а.с. 6).

Колегія суддів наголошує, що також одним з критерієм для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років є факт проживання/роботи на радіоактивно забрудненій території:"... додатково 1 рік за 2 роки проживання".

Так, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 17.07.1989 (а.с. 61-63), позивач в період з 24.01.1991 по 01.03.1994 проходила військову служу в військовій частині НОМЕР_3 .

Варто зазначити, що записи в трудовій книжці позивача за вказані вище періоди трудової діяльності ніким не оскаржувалися, не визнавалися недійсними та підтверджують реальність трудового стажу позивача.

Проходження позивачем військової служби підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.05.2024 № 124 (а.с. 11).

Згідно з Переліком військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих у зонах радіоактивного забруднення, які утворилися внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністра оборони України від 15.11.1996 N 344, військова частина НОМЕР_3 дислокувалась в АДРЕСА_1 .

Також, в довідці Овруцької міської ради від 20.05.2024 № 145 (а.с. 10) зазначено, що в період з 07.03.1992 і по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрована і постійно проживає в с. Велика Фосня, Овруцького району, Житомирської області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Велика Фосня, Овруцького Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Тобто згідно матеріалів справи, наданих позивачем доказів підтверджено факт проживання (роботи) позивача у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 1 січня 1993 року.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (09.07.2024) вона досягла віку 54 роки, має необхідний стаж, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років оскільки на момент звернення до органу Пенсійного фонду позивач досяг необхідного віку для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення и окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року відповідає.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.