Справа № 420/13987/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13987/23

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Лук`янчук О.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі № 420/13987/23 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 суму нанесених збитків державі у розмірі 26 537, 36 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 36 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у Військовій частині НОМЕР_1 з 12.08.2021 по 08.10.2021 був проведений плановий внутрішньо-фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.09.2018 по 30.06.2021. В ході перевірки було встановлено що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було здійснено незаконні видатки грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців та незаконні видатки щомісячної премії. Командиром військової частини НОМЕР_1 задля усунення зазначених порушень визначених аудиторським звітом від 19.11.2021 № 520/6/36 було прийнято рішення про проведення службових розслідувань за фактом незаконних видатків грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців з метою, встановлення причин та умов та покарання винних. Позивач зазначає, що відповідач - ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , призвів до переплати грошових коштів, та відповідно завдав збитки державі у розмірі 26 537, 36 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 36 коп., що і послугувало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідач - ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений Ухвалою суду від 26 липня 2023 року строк для подання відзиву на позовну заяву, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу отримане відповідачем 08.08.2023 року, проте станом на дату та час ухвалення рішення у справі, відзиву, доказів по справі чи будь-яких інших клопотань від відповідача до суду не надходило.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 27.10.2023 у справі № 420/13987/23 адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 суму нанесених збитків у розмірі 26 537, 36 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 36 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу, що особа, яка звільнена із Збройних Сил не може бути притягнена до матеріальної відповідальності за виявлену шкоду.

- суд першої інстанції не врахував пропущення позивачем строку звернення до суду;

- суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином сума 26 537, 36 грн співвідноситься з висновками проведеного аудиту та службової перевірки стосовно ОСОБА_1 .

П`ятий апеляційний суд ухвалою від 25.02.2025 запропонував Військовій частині НОМЕР_1 надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з належними, достатніми, допустимими доказами, на підтвердження поважності причин його пропуску.

07.03.2025 на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 у справі № 420/13987/23 відповідач направив на адресу суду заяву про поновлення строку.

Окремо відповідач звернув увагу суду, що більшість документів при евакуації була знищена шляхом спалення (пункт постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 знаходився в окупованому з 28.02.2022 АДРЕСА_1 ), що безумовно потребувало значного часу на відновлення документації.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що з Витягу з Наказу Військової частини НОМЕР_1 № 21 від 05.02.2018 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) вбачається, що старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 22 січня 2018 року №15 на посаду помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника - фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , який прибув з Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), з 03 лютого 2018 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 03 лютого 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з витягом з Наказу № 152 від 04.08.2021 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 , помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби - управління військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від займаної посади Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від "26" травня 2021 року № 132: у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту), наказано вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , міста Одеси. 3 04 серпня 2021 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У період з 12.08.2021 по 08.10.2021 у Військовій частині НОМЕР_1 проведено плановий внутрішньо-фінансовий аудит, та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.09.2018 р. по 30.06.2021 р.

19.11.2021 Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України Південного територіального управління внутрішнього аудиту був прийнятий Аудиторський звіт № 520/6/36. Тема: Аудит використання коштів і майна у сфері управління ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході перевірки було встановлено що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було здійснено незаконні видатки грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців та незаконні видатки щомісячної премії.

Сума незаконних видатків грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців в загальному складала - 143342,02 грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 № 520/6/36); сума незаконних видатків щомісячної премії військовослужбовцям в загальному складала - 57443,30 грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 № 520/6/36); сума незаконних видатків підйомної допомоги військовослужбовцям в загальному складала - 109,66 тис. грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 № 520/6/36).

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 № 1503/31371, наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 № 703 "Про призначення службового розслідування було проведено службове розслідування метою уточнення причин і умов, що сприяли за результатами перевірки Південного територіального управління внутрішнього аудиту, а також встановлення ступеня вини посадових осіб дії та бездіяльність яких стала передумовою переплат (незаконним видаткам) та недоплат грошового забезпечення, підйомної допомоги та видатків на відрядження військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 № 704 Про призначення службового розслідування", та на підставі аудиторського звіту № 520/6/32аз від 19.11.2021 Південного територіального управління внутрішнього аудиту з метою встановлення ступеня вини посадових осіб дії або бездіяльність яких стала передумовою порушення правил військовослужбовцям одноразової грошового забезпечення у разі звільнення з виплати військової служби, порушення правил виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, порушення правил преміювання військовослужбовців які самовільно залишили військову частину або місця служби, було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, з метою встановлення ступеня вини посадових осіб дії або бездіяльність яких стала передумовою порушення правил виплати військовослужбовцям одноразової грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби, порушення правил виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, порушення правил преміювання військовослужбовців які самовільно залишили військову частину або місця служби.

Згідно з витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2021 року № 723 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 абзацу 2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яким чітко визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено що військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконаних завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою визначено, що кожен військовослужбовець повинен додержуватись Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України накази командирів; пункту 3 статті 88 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України де вказується, що начальник фінансово - економічної служби зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю та повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб; абзацу 4 пункту 3.2.21 Наказу МОУ №300 від 26.07.2017 де вказується, що начальник фінансово економічної служби повинен забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за додержанням фінансової та штатно тарифної дисципліни, та наказано Помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної групи Військової частини НОМЕР_1 після надходження коштів на претензійно-правову роботу підготувати позовну заяву та направити до суду, з метою відшкодування завданих державі збитків незаконними видатками компенсації на оздоровлення на загальну суму 16 999 грн. які рахуються за колишнім начальником фінансово економічної служби, капітаном ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2021 № 732 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимоги абзацу 9 пункту 5 Розділу ХІ Порядку виплати грошового забезпечення №260 де зазначено, що "військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі порушення вимог законів та інших нормативно - правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності".

Відповідно до витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2021 № 733 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 абзацу 2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яким чітко визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України Військової присяги, бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено що військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконань завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою визначено, що кожен військовослужбовець повинен додержуватись Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; пункту 3 статті 88 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України де вказується, що начальник фінансово економічної служби зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю та повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб; абзацу 4 пункту 3.2.21 Наказу МОУ №300 від 26.07.2017 р. де вказується, що начальник фінансово економічної служби повинен забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за додержанням фінансової та штатно тарифної дисципліни; вимоги пункту 4 частини 6 Наказу Міністра оборони України від 05.02.2018 року № 45 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги визначається порядок виплати підйомної допомоги, та наказано помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної групи військової частини НОМЕР_1 після надходження коштів на претензійно-позовну роботу підготувати позовну заяву на направити до суду з метою відшкодування завданих державі збитків незаконними видатками підйомної допомоги на загальну суму 8820,55 грн. які рахуються за колишнім начальником фінансово - економічної служби капітаном ОСОБА_1

З матеріалів справи, також, вбачається, що оскільки відповідач звільнився з військової служби, та його виключено зі списків особового складу 04.08.2021, відповідно до Наказу № 152 від 04.08.2021 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), водночас, позивачем шкоду виявлено лише 19.11.2021, згідно матеріалів Аудиторського звіту № 520/6/36 від 19.11.2021, рішення про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 не було прийнято до часу звільнення особи зі служби.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем шкоду було виявлено лише 19.11.2021, з урахуванням матеріалів Аудиторського звіту № 520/6/36 від 19.11.2021, у зв`язку з чим рішення про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 не було прийнято до часу звільнення особи зі служби.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи, відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 26537,36 грн. При цьому, жодних заперечень щодо розміру відшкодування матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень, та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що у справі достатньо доказів на підтвердження понесених відповідачем збитків державі, в особі Військової частини НОМЕР_1 , та невиплати їх у добровільному порядку, а отже позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 суми нанесених збитків державі у розмірі 26 537, 36 грн., є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Рух справи.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року скасовано. Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків на користь держави залишено без розгляду.

Приймаючи таке судове рішення, суд апеляційної інстанції погодився з викладеними судом першої інстанції в ухвалі від 12.07.2023 висновками про те, що до спірних правовідносин, які пов`язані з проходженням позивачем публічної служби, підлягають застосуванню приписи частини 5 статті 122 КАС України, щодо місячного строку звернення до суду, а також про те, що такий строк почав перебіг з 13.12.2021, тобто з дати прийняття наказу №723 від року «Про результати службового розслідування», тому дата такого наказу є датою початку обчислення місячного строку для звернення позивача до суду, який закінчився 12.01.2022 року, що, в свою чергу, вказує на пропуск строку звернення до суду з цим позовом.

При цьому, колегія суддів зазначила, що викладені позивачем в заяві від 21.07.2023 про поновлення процесуального строку причини пропуску цього строку не можуть вважатися поважними, оскільки жодним чином не доводять наявність об`єктивних причин, які унеможливили звернення до суду з цим позовом в період з 13.12.2021 по 12.01.2022, тобто ще до початку введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції позивач оскаржив його до Верховного Суду.

Верховний Суд постановою від 08.11.2024 касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнив частково.

Скасував постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024, а справу № 420/13987/23 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків на користь держави направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Так, Верховний Суд направляючи справу на продовження розгляду зазначив, що суд апеляційної інстанції, установивши дату початку перебігу строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, з якою погоджується і позивач (13 грудня 2021 року) невірно застосував норми процесуального права, а саме частину п`яту статті 122 КАС України.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд виснував, що суд апеляційної інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, дійшов передчасних висновків, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю ввести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.16 Статуту № 548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статей 26,27 Статуту № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-IX (далі - Закон № 160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 цього Закону матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Так, матеріалами справи встановлено, що у період часу з 12.08.2021 р. по 08.10.2021 у Військовій частині НОМЕР_1 було проведено плановий внутрішньо-фінансовий аудит, та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.09.2018 по 30.06.2021.

19.11.2021 Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України Південного територіального управління внутрішнього аудиту прийнято Аудиторський звіт № 520/6/36. Тема: Аудит використання коштів і майна у сфері управління ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході перевірки встановлено, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було здійснено незаконні видатки грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців та незаконні видатки щомісячної премії.

Сума незаконних видатків грошової допомоги на оздоровлення військовослужбовців загалом склала - 143342,02 грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 року № 520/6/36); сума незаконних видатків щомісячної премії військовослужбовцям в загальному складала - 57443,30 грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 року № 520/6/36); сума незаконних видатків підйомної допомоги військовослужбовцям в загальному складала - 109,66 тис. грн. (за аудиторським звітом від 19.11.2021 № 520/6/36).

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 № 1503/31371, наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 № 703 "Про призначення службового розслідування було проведено службове розслідування метою уточнення причин і умов, що сприяли за результатами перевірки Південного територіального управління внутрішнього аудиту, а також встановлення ступеня вини посадових осіб дії та бездіяльність яких стала передумовою переплат (незаконним видаткам) та недоплат грошового забезпечення, підйомної допомоги та видатків на відрядження військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 № 704 Про призначення службового розслідування", та на підставі аудиторського звіту № 520/6/32аз від 19.11.2021 Південного територіального управління внутрішнього аудиту з метою встановлення ступеня вини посадових осіб дії або бездіяльність яких стала передумовою порушення правил військовослужбовцям одноразової грошового забезпечення у разі звільнення з виплати військової служби, порушення правил виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, порушення правил преміювання військовослужбовців які самовільно залишили військову частину або місця служби, було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, з метою встановлення ступеня вини посадових осіб дії або бездіяльність яких стала передумовою порушення правил виплати військовослужбовцям одноразової грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби, порушення правил виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, порушення правил преміювання військовослужбовців які самовільно залишили військову частину або місця служби.

Згідно з витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2021 № 723 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 абзацу 2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яким чітко визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено що військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконаних завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою визначено, що кожен військовослужбовець повинен додержуватись Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України накази командирів; пункту 3 статті 88 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України де вказується, що начальник фінансово - економічної служби зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю та повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб; абзацу 4 пункту 3.2.21 Наказу МОУ №300 від 26.07.2017 р. де вказується, що начальник фінансово економічної служби повинен забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за додержанням фінансової та штатно тарифної дисципліни, та наказано Помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної групи Військової частини НОМЕР_1 після надходження коштів на претензійно-правову роботу підготувати позовну заяву та направити до суду, з метою відшкодування завданих державі збитків незаконними видатками компенсації на оздоровлення на загальну суму 16 999 грн. які рахуються за колишнім начальником фінансово економічної служби, капітаном ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2021 № 732 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимоги абзацу 9 пункту 5 Розділу ХІ Порядку виплати грошового забезпечення №260 де зазначено, що "військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі порушення вимог законів та інших нормативно - правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності".

Відповідно до витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.12.2021 № 733 Про результати службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 абзацу 2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яким чітко визначено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України Військової присяги, бути дисциплінованим, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено що військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконань завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою визначено, що кожен військовослужбовець повинен додержуватись Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; пункту 3 статті 88 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України де вказується, що начальник фінансово економічної служби зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю та повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб; абзацу 4 пункту 3.2.21 Наказу МОУ №300 від 26.07.2017 р. де вказується, що начальник фінансово економічної служби повинен забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за додержанням фінансової та штатно тарифної дисципліни; вимоги пункту 4 частини 6 Наказу Міністра оборони України від 05.02.2018 року № 45 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги визначається порядок виплати підйомної допомоги, та наказано помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної групи військової частини НОМЕР_1 після надходження коштів на претензійно-позовну роботу підготувати позовну заяву на направити до суду з метою відшкодування завданих державі збитків незаконними видатками підйомної допомоги на загальну суму 8820,55 грн. які рахуються за колишнім начальником фінансово - економічної служби капітаном ОСОБА_1

Отже, за результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника фінансово економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , призвів до переплати грошових коштів і відповідно завдав збитки державі у розмірі 26 537, 36 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 36 коп.

Відповідно до Преамбули до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі» № 160-IX, «закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов?язків».

Відповідно до пп.2 п.1 ст.1 цього Закону, «інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти.

Відповідно до пп.4, 5 п.1 ст. 1 цього Закону, 4) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов?язків військової служби або службових обов?язків

Відповідно до статті 4 цього Закону особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди».

Крім того, відповідно до п. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України Nє 548-ХІУ від 24.03.1999 (зі змінами), «помічник командира з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби відповідає за фінансове забезпечення і зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами бригади, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб бригади; забезпечувати збереження грошових документів, довірених коштів і матеріальних цінностей; щоденно проводити звіряння наявності коштів і матеріальних цінностей з даними обліку.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону № 160-IX).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, що згідно з витягу з Наказу № 152 від 04.08.2021 командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 , помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби - управління військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено із займаної посади Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від "26" травня 2021 року № 132: у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту), наказано вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , міста Одеси. 3 04 серпня 2021 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

При цьому, позивачем шкоду було виявлено лише 19.11.2021, з урахуванням матеріалів Аудиторського звіту № 520/6/36 від 19.11.2021, у зв`язку з чим рішення про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 не було прийнято до часу звільнення особи зі служби.

Проте, як вже було зазначено відповідно до статті 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі» № 160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 суми нанесених збитків державі у розмірі 26 537, 36 грн., є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Відхиляючи доводи апелянта про пропуск строку звернення до суду з адміністративним позовом колегія суддів виходить з таких міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2021 №723 «Про результати службового розслідування» встановлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства, які призвели до спричинення ним державі збитків та зобов`язано помічника командира з правової роботи підготувати та направити до суду позовну заяву про відшкодування збитків.

Таким чином, саме дата прийняття наказу №723 «Про результати службового розслідування» - 13.12.2021 є датою початку обчислення тримісячного строку для звернення до суду, який передбачений частиною другою статті 122 КАС України.

З урахуванням означеного, строк для звернення до суду, який передбачений частиною другою статті 122 КАС України, сплив 13.03.2022, втім Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до суду лише 15.06.2023.

П`ятий апеляційний суд ухвалою від 25.02.2025 запропонував Військовій частині НОМЕР_1 надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з належними, достатніми, допустимими доказами, на підтвердження поважності причин його пропуску.

07.03.2025 на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 у справі № 420/13987/23 відповідач направив на адресу суду заяву про поновлення строку.

Так, відповідач вказав, що пропуск строку звернення до суду зумовлений початком військової агресії рф проти України 24.02.2022.

У зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 є військовим підрозділом забезпечення, і з першого дня військової агресії російської федерації проти України втратила пункт постійної дислокації з усіма наявними матеріально технічними засобами та була вимушена у весь період переміщуватися задля виконання заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на різних напрямках (Запорізька, Дніпропетровська, Донецька, Херсонська, Миколаївська область).

Окремо відповідач звернув увагу суду, що більшість документів при евакуації була знищена шляхом спалення (пункт постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 знаходився в окупованому з 28.02.2022 селі Семенівка Мелітопольського району Запорізької області), що безумовно потребувало значного часу на відновлення документації для подачі адміністративного позову ( докази наведеного наявні в матеріалах справи).

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому ці строки були продовжені та воєнний стан триває по цей день.

Відповідно до рекомендації Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 2 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску строку звернення із даним позовом.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі № 420/13987/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді О.В. Лук`янчук А.Г. Федусик