Справа № 140/13504/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/13504/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у проведенні обчислення вислуги років за період з 08.04.2022 по 16.02.2024; зобов`язання провести обчислення вислуги років за період з 08.04.2022 по 16.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 військовослужбовець у відставці, учасник бойових дій, отримує пенсію за віком.

Позивач зазначає, що в період з 28.04.2022 по 16.02.2024 перебував на військовій службі у лавах Збройних Сил України за мобілізацією у різних військових частинах, а саме: з 28.04.2022 по 25.07.2022 у військовій частині НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), з 21.07.2022 по 19.09.2022 у військовій частині НОМЕР_2 (далі - в/ч НОМЕР_2 ), з кінця вересня до початку жовтня 2022 у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з 06.10.2022 по 18.02.2023 у військовій частині НОМЕР_3 (далі в/ч НОМЕР_3 ), з 20.02.2023 по 06.06.2023 у військовій частині НОМЕР_4 (далі в/ч НОМЕР_4 ), з 09.06.2023 по 10.07.2023 у військовій частині НОМЕР_5 (далі в/ч НОМЕР_5 ), з 17.07.2023 по 16.02.2024 у військовій частині НОМЕР_6 (далі в/ч НОМЕР_6 ), яка організаційно входила до складу в/ч НОМЕР_7 .

Однак, під час перебування на військовій службі було втрачено його особову справу за невияснених обставин.

ОСОБА_1 зауважує, що звернувшись у лютому 2024 року до посадових осіб відповідача з проханням провести обчислення вислуги років з 28.04.2022 по 16.02.2024, отримав відмову у зв`язку з відсутністю особової справи військовослужбовця.

Позивач, не погодившись із відмовою, 19.02.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з письмовою заявою, в якій повідомив про втрату його особової справи та відмову посадових осіб провести обчислення вислуги років за вказаний період, яке необхідне для оформлення (перерахування розміру) пенсії з урахуванням вислуги років, і просив надати письмову відповідь з даного питання.

Листом від 19.02.2024 №2120 у відповідь на дану заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що в оформленні пенсії йому не відмовляли, а проінформували, що для оформлення пенсії у його випадку потрібна особова справа з останнього місця проходження військової служби.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення обчислення вислуги років за період з 28.04.2022 по 16.02.2024, оскільки обчислення вислуги років можливе не лише за послужним списком особової справи військовослужбовця.

При цьому покликається на те, що попри відсутність його особової справи, він отримав на власні запити документи, які підтверджують перебування на військовій службі у різних військових частинах за увесь період з 28.04.2022 по 16.02.2024. Також, дані з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу (форма ОК-5) підтверджують проходження ним служби у різних військових частинах і отримання грошової винагороди. На думку позивача, відповідач мав можливість отримати всі необхідні дані і провести обчислення вислуги років, однак не виявив такого бажання.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 22.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.32).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.02.2019 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) з урахуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII . Вказана обставина підтверджується встановленими у судовому рішенні в адміністративній справі №140/13784/24 обставинами.

В період з 28.04.2022 по 16.02.2024 позивач проходив військову службу по мобілізації, що підтверджується наказами командира в/ч НОМЕР_1 від 28.04.2022 №113, від 25.07.2022 №210, листом в/ч НОМЕР_2 від 13.10.2024 №3997, довідкою в/ч НОМЕР_3 від 21.10.2024 №11930/1, наказами командира в/ч НОМЕР_4 від 20.02.2023 №61, від 06.06.2023 №171, довідкою в/ч НОМЕР_5 від 14.09.2024 №3-29/5350, довідкою в/ч НОМЕР_6 від 28.10.2024 №3073, а також індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 (а.с.5-22).

Позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою від 19.02.2024, в якій вказав про відмову йому в оформленні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю його особової справи; вважає, що відсутність справи не є підставою для відмови йому в оформленні пенсії; просив надати письмову відповідь щодо даного питання (а.с.23).

Листом від 19.02.2024 №2120 відповідач повідомив позивача, що йому не відмовляли в оформленні пенсії, а проінформували, що для оформлення пенсії, у його випадку, потрібна особова справа з останнього місця проходження військової служби (а.с.24).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.

Статтею 12 Закону №2262-ХІІ визначені умови призначення пенсії за вислугу років. Так, відповідно до пункту «а» частини першої вказаної статті пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як слідує з адміністративного позову, позивач вважає, що має право на довічну пенсію за вислугу років. При цьому вказує на протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо відмови в обчисленні йому вислуги років за період з 08.04.2022 по 16.02.2024.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачу до призову його на військову службу не призначалась пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ. Позивачу призначена пенсія за віком за нормами Закону №1058-IV.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулюється Порядком подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Пунктом 11 розділу І Порядку №3-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

З матеріалів справи слідує, що позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку №3-1, та відповідач не здійснював оформлення всіх необхідних документів, в тому числі розрахунку вислуги років для призначення пенсії.

Доказів відмови ІНФОРМАЦІЯ_5 в оформленні позивачу документів та подання для призначення пенсії за вислугу років матеріали справи не містять.

Звертаючись до відповідача із заявою про обчислення вислуги років за період з 08.04.2022 по 16.02.2024, позивач не мотивував, в чому полягає необхідність такого обчислення та яким нормативно-правовим актом передбачено здійснення такого обчислення відповідачем без звернення за призначенням пенсії за вислугу років.

З врахуванням встановлених у даній справі обставин, суд виснуває, що діями відповідача не було порушено прав та законних інтересів позивача, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, отже заявлені безпідставно.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій