Справа № 757/48643/24-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
пр. № 2-а-96/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3248255 від 12 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач 12 жовтня 2024 року, близько 12-ї години дня, керуючи власним автомобілем «Тойота» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), зупинився для висадки пасажира біля підземного пішохідного переходу, не доїжджаючи тридцяти метрів до зупинки громадського транспорту «Миколи Міхновського», виконуючи пункт 17.2 ПДР України «Переваги маршрутних транспортних засобів», а саме: повертаючи праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, водію дозволяється виконувати поворот з цієї смуги, а також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Практично відразу дорогу мені перегородив автомобіль патрульної поліції (реєстраційний номер 31-1832). На вимогу співробітників патрульної поліції щодо перевірки, позивач передав їм документи на автомобіль та на право керування, інспектор, який їх отримав заявив, що буде складати на позивача протокол щодо стоянки у недозволеному місці. Також, слід зазначити, що вказаний патрульній автомобіль зупинився попереду позивача майже перпендикулярно напрямку дорожнього руху, що згодом протягом всього часу спілкування з поліцейськими виглядало нібито проводиться «спецоперація», але основне те, що це значно перешкоджало в`їзду громадського транспорту на зупинку. Аргументи позивача щодо його невинуватості до уваги не була взята патрульними та на зауваження щодо того, що він не здійснював стоянку, а зупинився винятково для висадки пасажира, інспектор «відбарабанив» його права та надав для підпису постанову про накладення адміністративного стягнення. Здивувавшись такій його зухвалості, позивач склав письмове пояснення та повідомив, що оскаржуватиме постанову у судовому порядку. Позивач стверджує, що здійснив саме висадку пасажира на смузі для маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, чим не порушував пункт 17.1 ПДР України, за яким представником поліції складено постанову про адміністративне правопорушення, оскільки пунктом 17.2 ПДР України в цьому місці дозволяється зупинка для висадки пасажира. Крім того, постанова відповідача є незаконною, оскільки хоча позивач зупинив свій автомобіль у місці, зазначеному в оскаржуваній постанові, але рухався правильно, без порушення правил про швидкість і паркування, а постанова була складена відповідачем без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Тому, під час складення постанови серія ЕНА №3248255 від 12 жовтня 2024 року інспектором не дотримано вимог статей 245, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Представник відповідача у справі позов не визнав, у відзиві вказав, що під час несення служби 12 жовтня 2024 року, о 11:51, відповідачем виявлено транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200 номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював зупинку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів по бульвару Миколи Міхновського 34 в м. Києві. Після чого відповідачем було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Відповідач підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 122 КУпАП.

ІІ. Процесуальні дії та рішення суду.

18 жовтня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 29 жовтня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

04 листопада 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 20 грудня 2024 року позивач подав заяву про усунення недоліків.

24 грудня 2024 року у справі відкрито провадження для розгляду справи без виклику учасників у судове засідання.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

12 жовтня 2024 року, близько 11:51, ОСОБА_1 рухався по бул. Миколи Міхновського у м. Києві, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Згідно із постановою серії ЕНА № 3248255 від 12 жовтня 2024 року, поліцейський 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві сержант поліції Богуш Д. С. склав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , котрий, згідно з нею, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 122 КУпАП, а саме водій, о 11:51:02, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку / стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680, 00 грн.

IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Положення частини другої статті 77 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, не звільняє позивача від обов`язку доведення перед судом тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови, поліцейський вказав, що водій здійснив зупинку / стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду надано не було.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху суду не надав, тобто не виконав обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення, матеріали справи не містять доказів фото чи відео-фіксації вчиненого позивачем правопорушення, не містять матеріали справи показів свідків, інших доказів.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів, що підтверджують наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 122 КУпАП, суд вважає за необхідне скасувати оспорювану постанову.

Отже, позов підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. ст. 132, 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3248255 від 12 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680, 00 грн скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова