Справа № 733/519/25
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/8/25
Єдиний унікальний №733/519/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" березня 2025 р. м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 19 по справі про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 у березні 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 19 від 17 лютого 2025 року, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, а також поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки вказану вище копію постанови він отримав 27 лютого 2025 року, тому вважає, що строк на оскарження постанови було пропущено ним з поважних причин, який він просить поновити.

Оглянувши матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За змістом ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення встановлений десятиденний строк і цей строк обчислюється з винесення рішення (постанови), однак, у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Предметом розгляду вказаної справи є скасування постанови № 19 від 17 лютого 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

Отже, зазначений спір є спором щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення, тому строк звернення до суду з вказаним позовом становить десять днів, який обчислюється з дня винесення постанови.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Із метою встановлення факту дотримання чи порушення процесуального строку, відведеного на подання позовної заяви, необхідно встановити момент, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та моменту його звернення до суду з позовом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №200/11827/19-а.

Як убачається із копії постанови № 19 про накладення адміністративного стягнення, вона винесена стосовно ОСОБА_1 17 лютого 2025 року, яку останній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримував.

Як зазначив сам позивач копію вказаної вище постанови він отримав 27 лютого 2025 року, однак доказів цьому суду не надав.

Таким чином обставини, на які посилається позивач як на підставу пропущеного ним строку звернення до суду, не є поважними, оскільки у їх підтвердження належних та допустимих доказів ним мне надано.

Таким чином, надаючи правову оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду, суддя вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску ним строку на звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 гривень).

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, про що свідчить акт про відсутність документа, зазначеного в додатку позовної заяви, складений працівниками Ічнянського районного суду Чернігівської області 11 березня 2025 року, оскільки у позовній заяві (в додатках до неї) зазначено про надіслання квитанції про сплату судового збору, яка при відкритті конверту була відсутня.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів того (документів), які б підтверджували підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 160 та ст. 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на встановлене, адміністративний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви, яка буде містити:

- докази поважності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом.

- документ про сплату судового збору у розмірі 605,60 гривень або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 241, 248, 256, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 19 по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху, про що повідомити позивача та надати останньому строк для виправлення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою в день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Роз`яснити, якщо заяву не буде подано позивачем у зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Овчарик