Справа № 560/871/24
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/871/24

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

12 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 26.02.2019 по 21.12.2023, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 26.02.2019 по 21.12.2023, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2019 по 21.12.2023;

- стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2019 по 21.12.2023 в розмірі 97282,31 грн з урахуванням сум податків, зборів та інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив змінити рішення суду першої інстанції у частині визначення суми середнього заробітку.

Апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019 №50 позивач виключений зі списків особового складу частини з 25.02.2019.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі №560/8313/22 військова частина нарахувала позивачу 72839,21 грн грошового забезпечення і виплатила вказану суму 21.12.2023, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, щодо розрахуноку середнього заробітку, який належить до виплати з урахуванням норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19 липня 2022 року, за період з 26.02.2019 по 18.07.2022, слід зазначити наступне.

В даний період підлягають врахуванню норми статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року та висновків Верховного Суду, які стосуються безпосередньо цієї статті у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, зокрема висвітлені у постанові від 30 листопада 2020 року по справі №480/3105/19, де при касаційному розгляді Верховним Судом враховувалися висновки Великої Палати Верховного Суду висвітлені у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 761/9584/15-ц.

Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2020 року по справі №480/3105/19 наведено чітку формулу зменшення відшкодування, а саме що розмір середнього заробітку прямо пропорційно залежить від розміру невиплачених коштів з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять 100 %, стільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку.

Верховний Суд у зазначеній вище постанові від 10 квітня 2024 року по справі №360/380/23 зазначено: «60. При цьому, Суд зауважує, що у межах цієї справи належить враховувати норми статті 117 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022 із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, які безпосередньо стосуються норм статті 117 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022, а на їх виконання підлягає встановленню:

розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат;

частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат;

частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат».

Тобто, принцип співмірності повинен застосовуватися саме з урахуванням «частки коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат».

Аналогічна правова позиція із зазначенням тих самих обставин, які підтягаються встановленню у період до 19.07.2022 року зазначена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2024 року по справі № 560/9586/22, від 15 лютого 2024 року у справі №420/11416/23, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/831/23, від 29 лютого 2024 у справі №460/42524/22, від 14 березня 2024 року у справі № 560/6960/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 440/8467/23, від 30 квітня 2024 року у справі № 560/6962/23, від 01 травня 2024 року у справі № 140/16184/23, від 23 травня 2024 року у справі № 560/11616/23 чим підтверджується незмінність правової позиції Верховного Суду.

Таким чином Верховний Суд дійшов до одностайного висновку яким чином повинен застосовуватися принцип співмірності та визначив обставини, які підлягають встановленню для його застосування, які в свою чергу випливають із формули визначеної Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2020 року по справі №480/3105/19.

Так, період затримки розрахунку при звільненні з 26.02.2019 по 18.07.2022 становить 1239 днів.

Стосовно середньоденного грошового забезпечення, слід зауважити наступне.

Відповідно до пункту 8 розділу першого наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (заробітна плата військовослужбовців) виплачуються в поточному місяці за минулий.

Тобто, виплата належного позивачу грошового забезпечення за грудень 2018 року здійснювалася у січні 2019 року, а за січень 2019 року у лютому 2019 року.

Водночас, згідно наданої відповідачем картки особового рахунку військовослужбовця за 2019 рік вбачається, що нараховане грошове забезпечення позивача:

за грудень 2018 року (згідно картки січень 2019 року) становить 11 234,38 грн;

за січень 2019 року (згідно картки лютий (1) 2019 року) становить 11 234,38 грн;

Таким чином нараховане грошове забезпечення позивача за два повних місяці служби перед звільненням за грудень 2018 року та січень 2019 року становить 22 468,76 грн (11 234,38 грн + 11 234,38 грн).

Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 362,40 грн. (22 468,76 грн /62 дні).

Відтак, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2019 по 18.07.2022 становить: 362,40 грн. х 1239 днів = 449 013,60 грн.

Враховуючи виписки з банку та дані картки особового рахунку військовослужбовця за 2019 рік, загальна сума належних позивачу при звільненні коштів яка фактично була перерахована на картковий рахунок позивача становить 95 220,11 грн., серед яких:

22 380,90 грн. (23,50%) грошове забезпечення позивача виплачене відповідачем на при звільненні у лютому 2019 року згідно картки - лютий (1) 2019 року;

72 839,21 грн. (76,50%) - грошове забезпечення позивача перераховане відповідачем на виконання рішень суду.

Таким чином, частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат становить 76,50 % (72 839,21 грн. / 95 220,11 грн. *100).

Беручи до уваги зазначене та враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, що спрямовані для формування єдиної правозастосовчої практики - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні період з 26.02.2019 по 18.07.2022, виходячи з принципу пропорційності становить 343 495,40 грн. (76,50% від 449 013,60 грн.).

Тобто 76,50% від загальної суми середнього заробітку за даний період.

Що стосується періоду з 19.07.2022 по 21.12.2023, необхідно зазначити таке.

У вказаний період підлягають врахуванню норми статті 117 КЗпП України у редакції, що набула чинності з 19 липня 2022 року, якою законодавець обмежив виплату 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які відповідач невчасно сплатив.

Обмежений 6 місяцями період є період з 19.07.2022 по 18.01.2023, що становить 184 дні.

Тобто, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що обмежений 6 місяцями, становить: 362,40 грн. х 184 дні = 66 681,60 грн.

Зважаючи на зазначене, розмір середнього заробітку, який належить позивачу до виплати:

1) за період з 26.02.2019 по 18.07.2022, виходячи з принципу пропорційності становить 343 495,40 грн;

2) за період з 19.07.2022 по 21.12.2023, що обмежений 6 місяцями, становить 66 681,60 грн.

Отже, загальний розмір середнього заробітку, який належить до виплати з урахуванням норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19 липня 2022 року становить 410 177,00 грн. (343 495,40 грн + 66 681,60 грн).

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, при цьому суд невірно визначив суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, рішення суду першої інстанції у цій частині належить змінити з урахуванням даної постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини наступним чином:

"Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2019 по 21.12.2023 в розмірі 410177 грн з урахуванням сум податків, зборів та інших обов`язкових платежів".

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.