Справа № 152/305/25
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/305/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Войнаровського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

у с т а н о в и в :

03 березня 2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 лютого 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 21 лютого 2025 року позивачем без фактичного розгляду справи про адміністративні правопорушення отримано копію постанови № 1546 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 20 лютого 2025 року. Позивач не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її протиправною, та такою, що винесена з порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності та за відсутності складу адміністративного правопорушення, а відтак такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що наявні грубі порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складено особою, повноваження якої не підтверджені; протокол складено з порушеннями Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01 січня 2024 року; протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення; порушено процедуру повідомлення про розгляд справи та права позивача на участь у розгляді справи; допущені порушення при підготовці до розгляду справи про адміністративні правопорушення; відсутній склад адміністративного правопорушення та відсутні підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 06 лютого 2025 року міститься інформація про те, що він складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 . Однак, протокол не містить посилання на документи (накази), на підставі яких діє вказана осооба, та до протоколу чи оскаржуваної постанови не додано докази наявності повноважень у такої особи на складання протоколу. В протоколі від 06 лютого 2025 року вказано, що до «протоколу додається копія паспорта громадянина України, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія історії змін оповіщення, інформація про розшук». Однак, в порушення п. 6 розділу II Інструкції № 3 від 01 січня 2024 року жодного з цих документів не було додано до протоколу та не було вручено позивачу разом з копією самого протоколу. Протокол від 06 лютого 2024 року, складено за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказує, що об`єктивною стороною порушення зазначеного пункту та єдиним доказом порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є саме виклик до ТЦК та СП, безпосередньо повістка, оскільки саме повістка і є підтвердженням наявності виклику до ТЦК та СП, однак до протоколу не долучено жодної повістки. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у такому взагалі відсутні посилання в додатках на повістки, які до нього долучають та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Протокол містить інформацію про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 15:00 17 лютого 2025 року в приміщенні вул. Соборна, 41, м. Жмеринка, Вінницька область. 17 лютого 2025 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач просив перенести розгляд справи за протоколом від 06 лютого 2025 року (яке призначене на 17 лютого 2025 року). У зв`язку з неможливістю бути присутнім при розгляді справи 17 лютого 2025 року та з метою повноцінного надання ним пояснень та доказів просив перенести розгляд справи на 24 лютого 2025 року. Про місце, дату і час розгляду справи за протоколом від 06 лютого 2025 року просив повідомити його засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак в порушення норм законодавства без повідомлення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, справу розглянуто 20 лютого 2025 без присутності позивача, не зважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, чим вважає, що порушено його конституційне право на участь при розгляді справ щодо притягнення особи до відповідальності та надання пояснень. Постанову № 1546 від 20 лютого 2025 року, яку позивач отримав 21 лютого 2025 року, зазначено про те. що позвиач був присутній при розгляді справи. Однак це є не правдою і жодного розгляду справи не відбувалося. Та про те, що розгляд справи відбудеться 20 лютого 2025 року позивач був не повідомлений. Зазначені порушення розгляду справи призвели до неможливості подання позивач пояснення та доказів, що є важливими для розгляду справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубими порушеннями вимог законодавства, що свідчить про неможливість використання такого протоколу при розгляді та вирішення справи. Позивача не було сповіщено про час і місце розгляду справи, розгляд не було відкладено і розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності доказів повідомлення особи про розгляд справи. Додаткові матеріали на підтвердження факту вчинення правопорушення не були витребувані, докази вчинення правопорушення були відсутні (повістка не долучена). Зазначає, що вищевказані порушення, в першу чергу відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Також, вказує на відсутній склад адміністративного правопорушення та відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності. У зазначену дату по повістці не прибув через поважні причини, а саме в цей період був залучений для проведення слідчих дій, що підтверджується повістками про виклик на 18 січня 2025 року, 19 січня 2025 року, 20 січня 2025 року. Про зазначені повістки не повідомив під час складення протоколу за відсутності на це дозволу від слідчого органу. Вважає, що на підставі наведених аргументів, постанова № 1546 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 20 лютого 2025 року є протиправною та підлягає скасуванню , оскільки винесена з грубими процесуальними порушеннями. В справі про адміністративне правопорушення відсутні докази, що підтверджують вчинення правопорушення. Відсутній склад адміністративного правопорушення та відсутні підстави притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач просить скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника ОСОБА_3 № 1546 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України, якою вирішено накласти на позивача, штраф у сумі 17000 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року прийняти до розгляду цю позовну заяву та відкрити провадження у справі. Розгляд адміністративної справи постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті без виклику сторін призначено на 13 березня 2025 року. Запропоновано відповідачеві до 13 березня 2025 року, у тому числі на електронну адресу суду, подати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим статтею 162 КАС України (а.с.26).

Сторони належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи. При цьому, 12 березня 2025 року від представника відповідача до суду найшов відзив на позову заяву, в якому вона вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_4 ) вважає вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними, позов не визнає повністю, позовні вимоги заперечує з наступних причин. 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указами Президента України №64/2022, №69/2022 було введено в Україні воєнний стан та оголошено і проводиться загальна мобілізація. З веденням воєнного стану в Україні та проведенням загальної мобілізації Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону України» визначені обов`язки громадян в сфері оборони та щодо здійснення мобілізаційних заходів, а також передбачена відповідальність за порушення громадянами своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_3 є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, згідно Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23.02.2022. Відповідно до абзацу 40 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення. В той же час, згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Що ж стосується притягнення до адміністративної відповідальності позивача, повідомляє наступне: 03 січня 2025 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку про виклик на 14 год.00 хв. 19 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, визначення призначення на воєнний час (особливий період) громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення з повісткою було вручено 14.01.2025 року громадянину ОСОБА_1 , що підтверджується підписом громадянина ОСОБА_1 в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення Ф.119. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як передбачено, підпунктом 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі по тексту-Порядок). Оскільки в підпункті 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Таким чином, оскільки позивач особисто отримав поштове відправлення з повісткою та був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній зобов`язаний був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але позивач свідомо ухилився від прибуття по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 , проігнорувавши повістку в період воєнного стану. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 було затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі по тексту-Порядок), в якому визначено процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби. Згідно пункту 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: 1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Оскільки позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у час та місце, визначені в повістці та не повідомив про поважні причини неприбуття по повістці, останній спричинив порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в зв`язку із цим посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 на позивача було подано звернення до відділення поліції №2 Жмеринського РВГУНП у Вінницькій області за вих. №Е123248 від 29 січня 2025 року щодо доставлення його ІНФОРМАЦІЯ_5 . 06 лютого 2025 року о 11 год. 00 хв. громадянина ОСОБА_1 представником поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначає, що неявка за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП позивачу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальність за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Одночасно інформує, що позивачу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП було роз`яснено зміст статті 268 КУпАП про те, що він має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі та було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 17 лютого 2025 року в кабінеті №25 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Підтвердженням чого є підпис позивача в Протоколі від 06 лютого 2025 року ( сторінка 2 протоколу копія знаходиться в матеріалах позовної заяви), а також те, що позивач отримав другий примірник протоколу під особистий підпис (3 сторінка протоколу). Таким чином, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП складений з дотриманням вимог чинного законодавства, повноваженою на те особою. 17 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибула дружина позивача, яка принесла клопотання про перенесення розгляду адміністративної справи на 24 лютого 2025 року. Під час розмови з дружиною позивача було роз`яснено, що розгляд справи не може відбутися 24 лютого 2025 року у зв`язку із службовою необхідністю і було досягнуто спільної згоди про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 20 лютого 2025 року. Позивач у визначений час прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1КУпАП здійснювався начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час розгляду адміністративної справи позивач не заперечував стосовно факту отримання під власний підпис повістки. В письмових пояснення останній написав, що начебто підвернув ногу, однак, підтверджуючих документів, не надав, а надав якусь незрозумілу «довідку, фізичної особи-підприємця» на прізвище БАРЧИШЕН, хоча в останнього прізвище ВАЛЬЧИШЕН, що вказує на те, що позивач шукав будь-яких способів, щоб підтвердити своє неприбуття. Хоча, згідно п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року чітко зазначено, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Згідно п. 23 поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Тобто, як бачимо поважні причини неприбуття мають бути підтверджені документами відповідних державних органів, установ, організацій… ІНФОРМАЦІЯ_3 є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, згідно Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року. Відповідно до абзацу 40 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення. В той же час, згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Згідно статті 17 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року (зі змінами), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Згідно підпункту 3 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КМУ №1487, призовники, військовозобов`язані зобов`язані прибувати за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрі комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду , призову на військову службу. Таким чином, позивач будучи військовозобов`язаним зобов`язаний виконувати військовий обов`язок. Відповідно частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; військовозобов`язані, - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку. Неявка за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач не прибувши за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 спричинив порушення вимог мобілізаційного законодавства. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовної заяви повністю, як безпідставної (а.с.29-32).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку до наступного висновку.

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 06 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 , 03 січня 2025 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку про виклик на 14 годину 00 хвилин 19 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення персональних даних, проходження медичного огляду для визначення призначення придатності до військової служби, визначення призначення на воєнний час (особливий період) громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Поштове повідомлення з повісткою було вручено 14 січня 2025 року особисто громадянину ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення Ф.119. Таким чином громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як передбачено пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560. Проте у визначений в повістці термін, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавав. Таким чином, спричинив порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці). В зв`язку з цим, засобами ЄДРПВР автоматично створено електронне звернення № Е1235248 від 29 січня 2025 року щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. 06 лютого 2025 року о 11 годину 00 хвилин працівниками відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 , було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 повідомлено про справи про адміністративне правопорушення на 17 лютого 2025 року о 15 годині 00 хвилин в кабінеті №25 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-16).

20 лютого 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 складено постанову №1546 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно постанови, 03 січня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку про виклик на 14 годину 00 хвилин 19 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Поштове повідомлення з повісткою було вручено 14 січня 2025 року особисто громадянину ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення Ф.119. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як передбачено пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560. Однак, у визначений в повістці термін, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавав. Таким чином, спричинив порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці). В зв`язку з цим, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 на громадянина ОСОБА_1 було подано звернення до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (за вих. № Е1235248 від 29 січня 2025 року) з доставлення його ІНФОРМАЦІЯ_5 для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 06 лютого 2025 року о 11 годину 00 хвилин працівниками відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 , було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.14-16).

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 клопотання відкладення розгляду справи (а.с.19).

Відповідно до копії повістки виклик, ОСОБА_1 викликають до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних на 19 січня 2025 року о 14-00 годині (а.с.40).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

В даній справі судом встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 повісткою №1669702 від 03 січня 2025 року, для уточнення даних на 19 січня 2025 року о 14-00 годині (а.с.40). Однак, згідно з постановою №1546 від 20 лютого 2025 року складеної відносно позивача та якою накладено стягнення у розмірі 17000 грн, 03 січня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснювався виклик позивача на 19 січня 2024 року та який він отримав 14 січня 2025 року.

При цьому, слід зазначити, що представником відповідача необґрунтовано жодним доказом обставини викладені у даній постанові, зокрема виклик відповідача на 19 січня 2024 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Таким чином, при складенні постанови №1546 від 20 лютого 2025 року, відповідачем не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, зокрема дату та час вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості встановити повне і всебічне з`ясування всіх обставин справ.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, які б обґрунтовано стверджували на наявність адміністративного правопорушення, беручи до уваги положення КАС України про необхідність суб`єктом владних повноважень доводити правомірність своїх дій, а також не доведено відповідачем правомірність винесення постанови відносно позивача, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Розподіл судовий витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 9, 77, 78, 242-246, 286 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_3 від 20 лютого 2025 року за № 1546 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Войнаровський