Справа № 580/11945/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року справа № 580/11945/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №17263/23-00-07-05-01 від 13 листопада 2024 року, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 37739,00 грн.

Позов мотивовано тим, що спірне рішення прийняте неправомірно та всупереч вимогам податкового законодавства України. Позивач зазначає, що на думку контролюючого органу, завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 37 739 грн., через невірне відображення операції по бухгалтерському рахунку №281.

При цьому, різниця між суцільною бухгалтерською звітністю позивача та звітністю №281 «Товари на складі» виникла до часу подання декларації з податку на прибуток і не вплинула на податковий облік позивача.

Так, на думку позивача, перенесення інформації з первинних документів до облікових регістрів повинно здійснюватися в міру її надходження до місця обробки, проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської та іншої звітності і розрахунків.

Станом на серпень 2024 року (на час проведення перевірки та складення оскаржуваного ППР) відповідачем досліджено регістри з правильним відображенням бухгалтерського обліку, при цьому не досліджувались первинні документи, не ставились під сумнів будь які господарські операції.

Вказані податковим органом порушення не змінюють податкових зобов`язань чи податкового кредиту з податку на додану вартість підприємства. Кінцевий термін подачі звітності з податку на прибуток за 3-й квартал 2024р. на час складення оскаржуваного ППР не настав, тому підприємство має час для формування собівартості, що в подальшому впливає на визначення суми з податку на прибуток підприємства.

Ухвалою від 17.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного провадження.

07.01.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що позивачем для перевірки декларації з ПДВ за липень 2024 року було надано загальну оборотно-сальдову відомість та оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 «Товари на складі», згідно яких залишок зернових культур (кукурудзи, пшениці, ріпаку) станом на 31.07.2024 склав 11200,068 тон на суму 78938800,66 грн. та який підтверджено довідкою документальної позапланової перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юнікорнс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 13.09.2024 №11270/23-00-07-05-01/41395864.

В ході проведення перевірки декларації з ПДВ за серпень 2024 року було надано загальну оборотно-сальдову відомість по всіх рахунках та оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 «Товари на складі», згідно яких залишок зернових культур (кукурудзи, пшениці, ріпаку) станом на 01.08.2024 складає 11200,068 тон на суму 79208365,69 грн. Різниця невідповідності залишку у вартісному виразі становить 269565,03 грн., що призвело до заниження собівартості зернових культур (кукурудзи) за липень 2024 року.

Перевіркою встановлено, що за серпень 2024 року збільшення по бухгалтерському рахунку 281 «Товари на складі» призвело до збільшення по бухгалтерському рахунку 902 «Собівартість реалізованих товарів» на суму 269565,03 грн., чим було порушено вимоги формування собівартості реалізованих товарів.

Товариством в ході перевірки та на запит від 21.10.2024 не надано первинні документи, відповідно яких внесено зміни до бухгалтерського обліку за липень 2024 року на суму встановленої невідповідності.

Таким чином, вищезазначене призвело до заниження вартості реалізації кукурудзи в серпні 2024 року, у зв`язку з чим неможливо підтвердити залишок кукурудзи у вартісному виразі станом на 01.08.2024.

Враховуючи викладене, в порушення вимог абз.г) п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «Юнікорнс» занижено податкові зобов`язання з ПДВ за ставкою 14% в сумі 37739 грн. (269565,03 грн. х 14%), що призвело до завищення показника рядка 19 Декларації.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Позивач зареєстрований юридичною особою з 13.06.2017 ().

На підставі направлень на перевірки та наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 01.10.2024 №2294-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Юнікорнс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.09.2024 № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 18640000 грн.

За результатами перевірки складено акт від 28.10.2024 №13334/23-00-07-05- 01/41395864 (далі акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки ГУ ДПС у Черкаській області встановлено порушення позивачем вимог:

- п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85, абз.«г» п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, абз.«в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.5 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, п.22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 37739 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 13.11.2024 №17263/23-00-07-05-01, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2024 року на 37739,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Для вирішення спору суд врахував норми ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п.198.2. ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

На підставі п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.2. ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4. ст.200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд встановив, що згідно з даними акту перевірки ТОВ «Юнікорнс» під час перевірки декларації з ПДВ за липень 2024 року надано загальну оборотно-сальдову відомість та оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 «Товари на складі», згідно яких залишок зернових культур (кукурудзи, пшениці, ріпаку) станом на 31.07.2024 склав 11200,068 тон на суму 78938800,66 грн., що підтверджено довідкою документальної позапланової перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЮНІКОРНС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 13.09.2024 №11270/23-00-07-05-01/41395864.

Водночас під час проведення перевірки декларації з ПДВ за серпень 2024 року (за наслідками якої прийняте спірне ППР) було надано загальну оборотно-сальдову відомість по всіх рахунках та оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 «Товари на складі», згідно яких залишок зернових культур (кукурудзи, пшениці, ріпаку) станом на 01.08.2024 складає 11200,068 тон на суму 79208365,69 грн.

Отже, різниця невідповідності залишку у вартісному виразі становить 269565,03 грн.,

Так, згідно з ч.1 ст.9 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах відповідно до ч.3 ст.9 Закону №996-XIV, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Частинами 4-9 ст.9 Закону №996-XIV визначено, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п.22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" собівартість реалізованих товарів визначається як різниця між продажною (роздрібною) вартістю реалізованих товарів і сумою торговельної націнки на ці товари.

Отже, збільшення по бухгалтерському рахунку 281 «Товари на складі» призвело до збільшення по бухгалтерському рахунку 902 «Собівартість реалізованих товарів» на суму 269565,03 грн., чим було порушено вимоги формування собівартості реалізованих товарів та призвело до заниження собівартості зернових культур за липень 2024 року на вказану суму.

Враховуючи викладене, в порушення вимог підп. «г» п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ у декларації за серпень 2024 року (рядок 9 (колонка Б) Декларації) в сумі 37739,00 грн. (269565,03 грн. х 14%), що призвело до завищення показника рядка 19 Декларації ПДВ (від`ємне значення ПДВ) за серпень 2024 року на вказану суму.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно спірним рішенням зменшив позивачу від`ємне значення декларації з ПДВ за серпень 2024 року на суму 37739,00 грн.

Доводи позивача, що кінцевий термін подачі звітності з податку на прибуток за 3-й квартал 2024р. не наступив, тому підприємство тільки починає закривати період, перевіряти правильну послідовність внесених документів для формування собівартості, що в подальшому впливає на визначення суми з податку на прибуток підприємства, суд вважає необґрунтованими, оскільки вищевказане порушення вплинуло на показники вже поданої декларації з ПДВ за серпень 2024 року, та призвело до завищення показника від`ємного значення ПДВ.

Отже, оскаржуване ППР є правомірним та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України з огляду на результат вирішення спору.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ