Справа № 930/3149/24
Суддя: Войницька Т. Є.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/3149/24
Провадження №2-а/930/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Загребельного С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що 06 серпня 2024 року, в м. Вінниці, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 308/1651 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення у розмірі - 17 000 гривень на ОСОБА_1 , згідно змісту якої він, порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 Правил організації військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою КМ України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме: 10 липня 2024 року у строк вказаний у повістці не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого в ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2024 року.

Позивач зазначив, що про наявність зазначеної постанови йому стало відомо 05 грудня 2024 року, коли працівниками Немирівського відділу ДВС йому було надано її копію.

Ознайомившись із текстом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає її незаконною і такою, яка підлягає скасуванню із наступних підстав.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На думку ОСОБА_1 , при винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги Закону не враховані. При винесенні постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема:

знайомитися з матеріалами справи;

давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;

при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Позивач зазначає, що так як постанова була винесена без його участі, наданих йому цим Законом прав він був позбавлений, що є грубим порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також ОСОБА_1 зазначає, що він не є ні призовником, ні військовозобов`язаним, ні резервістом, так як має 3-тю групу інвалідності і ще в 2003 році був виключений із військового обліку в зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я.

У нього є довідка № 219 від 01 лютого 2003 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка підтверджує зазначену обставину.

В ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», на яку посилається в постанові відповідач, зазначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: ... прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського ( районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), ... для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, на його думку, він не може нести адміністративної відповідальності по ст. 210-1 КУпАП так як виключений з військового обліку за станом здоров`я.

ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно отримав повістку з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10 липня 2024 року та мав намір поїхати у зазначений час, але за станом здоров`я не зміг цього зробити. У нього стався приступ болю в ногах, тому він не зміг навіть встати з ліжка. Прийнявши відповідні медичні препарати, аж на другий день він частково зміг пересуватись.

Вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 прийняв незаконне рішення, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 20.12.2024 року поновлено позивачу процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву та визначено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явилися, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст.2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст.19Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 308/1051 від 06.08.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, а саме 10.07.2024 у строк, вказаний у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 тому, що того дня не був в м.Немирів, тому і не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці.

Згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертної комісії серії 12 ААГ №693124 від 16.07.2024 року ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства 3- групи, інвалідність встановлена строком до 01.08.2026.

Згідно довідки №219 (взамін військового квитка)від 01.02.2003 ОСОБА_1 13.10.1997 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Як визначено ст. 235 КпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Відповідно підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов`язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов`язаного.

Згідно ч.6ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, серед іншого, визнані непридатними до військової служби. У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Згідно з п.2ч.1ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені але не виключені з військового обліку.

Згідно постанови №308/1051 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він у строк, вказаний у повістці, не прибув до ТЦК.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був виключений з військового обліку. Дані обставини повністю підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема довідкою №219 (взамін військового квитка) та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №693124, згідно яких ОСОБА_1 за наслідком повторного огляду від 16.07.2024 є інвалідом ІІІ групи до 01.08.2026 та комісією при Немирівському райвійськкоматі Вінницької області 13.10.1997 визнаний непридатним з виключенням з обліку по гр.І ст.22а наказу МОУ №227 1997 р.

Статус непридатний до військової служби означає, що людина не має можливості проходити військову службу в Збройних силах України. Такий статус може бути визначений з різних причин, таких як захворювання, фізичні або психічні вади, порушення зору або слуху, алергічні реакції та інші. «Виключений з військового обліку» означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов`язки з військового обліку. Зокрема така особа не може бути призвана під час мобілізації, після виключення з обліку не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, такій особі не можна вручати повістку. Це поняття є постійним і особа не повинна знову ставати на військовий облік. Таким чином, особа, знята з військового обліку за висновком ВЛК за станом здоров`я як непридатна, не відноситься до жодної з категорій військового обов`язку (призовники, військовозобов`язані, резервісти). Відповідно на таку особу не поширюється законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правила військового обліку (зокрема в частині взяття на військовий облік військовозобов`язаних, проходження ВЛК та оновлення персональних даних), і така особа не підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації. Тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку щодо оновлення персональних даних, проходження ВЛК та з`явлення по повістці, за що його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань.

Судом встановлено сплату позивачем судового збору в сумі 605,60 гривень, що підтверджується квитанцією №25 від 10.12.2024.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 279-279-7, 280, 283 КпАП України, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 308/1651 від 06 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Т. Є. Войницька