Справа № 200/9101/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Справа№200/9101/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є отримувачем пенсії по інвалідності з 25.07.2019 року на підставі ст.ст. 23-25 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 15.11.2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28.11.2024 року відповідачем проведено перерахунок, за результатом якого позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Позивач зауважила, що згідно протоколу перерахунку пенсії, на підставі відповідної заяви її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та призначено пенсію у розмірі 4863,69 грн., виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764.40 грн. з урахуванням індексу інфляції. Але, розрахунок пенсії за віком повинен розраховуватись наступним чином: показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2021-2023 роки) х індивідуальний коефіцієнт зарплати особи х індивідуальний коефіцієнт стажу особи. Позивач зазначила, що не погодившись з розміром пенсії за віком, нею за допомогою ВЕБ порталу ПФУ було надіслано скаргу з проханням провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки (2021-2023 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії (з 15.11.2024 року), з урахуванням фактично виплачених сум. Позивач зауважила, що 13.12.2024 року їй підготовлено відмову в перерахунку від 28.11.2024 року за № ВЕБ-05001-Ф-С-24-192457. Позивач з такою відмовою відповідача не може погодитись з огляду на те, що спірним питанням даної справи є неправомірність дій відповідача в незастосуванні при перерахунку пенсії показника середнього заробітку працівників, зайнятих в галузях України за 2024 рік, оскільки вона надала заяву не на перерахунок пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший. Позивач закцентувала свою увагу на тому, що раніше не отримувала пенсії за віком. Розрахунок пенсії за віком повинен розраховуватись наступним чином: 13559,41 грн. (Показник середньої заробітної плати (доходу) за 2021- 2023 роки) х 0.39917 х 1,45753= 7888,90 грн. Станом на день звернення до суду позивачу нараховано пенсію за віком у розмірі 4863.69 грн з 15.11.2024 року (з використанням показника середнього заробітку працівників, зайнятих в галузях України за 2017 рік).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Позивачу було призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності з 18.06.2019 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії (6188,89 грн.). Страховий стаж позивачки враховано по 30.06.2019 року. Відповідач зауважив, що позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою №17696 від 15.11.2024 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003. Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Згідно заяви №17696 від 15.11.2024 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Зараховано до страхового стажу позивача період безробіття з 22.07.2019 по 15.07.2020 (0 років 11 місяців 25 днів). Відповідач зазначив, що для призначених до 31.12.2018 року пенсій застосовується показник 6186,32 грн. (отриманий внаслідок підвищення усередненого показника середньої зарплати за 2014-2016рр на коефіцієнти підвищення (індексації) пенсій -1,17 ( у 2019 р.), 1,11 (у 2020 р.), 1,11 (у 2021р), 1,14 (у 2022р.). Згідно норм ч.3 ст.45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання з усіма необхідними документами та на підставі документів, що містяться в пенсійній справі на час переведення, а також додаткових документів, які додаються до заяви. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Виключення складають випадки коли особа після призначення пенсії по інвалідності працювала і набула не менш, як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування автоматичного перерахунку, передбаченого абзацом 5 частини 4 статті 42 Закону №1058) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною 2 ст.40 Закону №1058 для призначення пенсій, тобто застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Тобто застосування нової середньої заробітної плати можливе лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, як то передбачено абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону №1058, за наявності набуття не менше 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку). Відповідач зауважив, що з дати призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності з 18.06.2019 позивачкою набуто 0 років 11 місяців 25 днів страхового стажу (період безробіття з 22.07.2019 по 15.07.2020). Тобто не набуто 24 місяці страхового стажу. Спираючись на зазначене на позивачку не розповсюджується дія абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону №1058. Позивачкою не надано в позовній заяві підтверджуючих документів щодо наявності 24 місяців страхового стажу. Станом на 15.11.2024 розмір середньої заробітної плати для розрахунку пенсії ОСОБА_1 становить 7994,47 це середня заробітна плата з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17х1,11х1,11х1,14х1,197х1,0976). Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи вищезазначене, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутнє право у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої враховуючи вищезазначене, при здійсненні перерахунку пенсії позивача відсутнє право у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено позивача від сплати судового збору. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у відповідача наступні докази: копію пенсійної справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дати призначення їй пенсії, тобто з 18.06.2019 року.

Про відкриття провадження у справі сторони були належним чином повідомлені, відповідно до наявності у представника позивача адвоката Лозінської О.О. та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначена дата 03.01.2025.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Відповідно до наявного в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 04.08.2001 року є громадянкою України.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, позивач перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності (третя група, загальне захворювання) з 18.06.2019 року призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (копія призначення пенсії дата розрахунку 29.07.2019 року графа «умови призначення» зазначено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Зазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення виданого Пенсійним фондом України від 10.11.2020 року серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що при призначенні позивачу пенсії по інвалідності їй було враховано страховий стаж по 30.06.2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заробітку для обчислення пенсії та взято середній заробіток за 2016-2018 роки (3 роки що передували року звернення та призначення) у розмірі 6 188,89 грн.

Як встановлено судом, позивач досягнувши 60-річного віку - 15.11.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перехід на інший вид пенсії, що підтверджується наявною копією заяви в матеріалах справи.

Як зазначає відповідач у своєму відзиві на позовну заяву: - «Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Згідно заяви №17696 від 15.11.2024 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Зараховано до страхового стажу позивача період безробіття з 22.07.2019 по 15.07.2020 (0 років 11 місяців 25 днів).».

Засобами веб-порталу ПФУ позивач звернулася від 27.11.2024 20:50 (ВЕБ-05001-Ф-С-24-19-191817) до Головного управління ПФУ в Донецькій області з проханням надати протокол розрахунку пенсії за віком та отримала відповідний протокол про призначення (перехід на інший вид пенсії) від 22.11.2024 року.

За результатами опрацювання заяви позивача її було переведено з пенсії по інвалідності за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Судом встановлено, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком їй було враховано страховий стаж з 22.07.2019 по 15.07.2020 року (0 років 11 місяців 25 днів), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заробітку для обчислення пенсії та взято середній заробіток за 2016-2018 роки (3 роки що передували року звернення та призначення) збільшеного на коефіцієнт показника середньої заробітної плати у розмірі 7 994,47 грн. та підтверджується копією довідки форми РС-право.

Позивач отримавши від відповідача копію протоколу про переведення її на пенсію за віком надала заяву засобами веб-порталу ПФУ від 28.11.2024 року до Головного управління ПФУ в Донецькій області (ВЕБ-05001-Ф-С-24-192457), в якому зазначила, що 15.11.2024 року її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2021-2023 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 року №33743-31262/Я-02/8-0500/24 було надано відповідь наступного змісту: - «Страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду України за нормами пункту 2 статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058) за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Ви з 18.06.2019 отримували пенсію по інвалідності, призначену відповідно до статті 30 Закону 1058. Пенсію по інвалідності Вам було призначено з урахуванням страхового стажу по 30.06.2019 та його підсумок становив 38 років 9 місяців 25 днів. З 14.11.2024 на підставі заяви Вас переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону 1058. При обчислені пенсії за віком страховий стаж врахований по 15.07.2020 та становить 39 років 11 місяців 21 день. Абзацом 3 пункту 3 статті 45 Закону 1058 передбачено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Оскільки, при переведенні на пенсію за віком Ви набули менш ніж 24 місяці страхового стажу, застосування заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як передбачено абзацом 3 пункту 3 статті 45 Закону 1058, відсутні підстави. Пенсію обчислено згідно з вимогами чинного законодавства.».

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просила:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виразились у незастосуванні позивачу при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2021-2023 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 15.11.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спірним питанням в даній справі є відмова відповідача щодо застосування при переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021-2023 роки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі умови застосування середньої заробітної плати, визначеної частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком: переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв в роботі.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише при призначенні пенсії вперше або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при умові, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Суд звертає увагу, що кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення.

Слід зазначити, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що: - «[…]. Позивач є отримувачем пенсії по інвалідності з 25.07.2019 р. на підставі ст.ст. 23-25 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». […]. У постановах Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі №520/6808/17, від 19.12.2018 року у справі № 577/5248/16-а зазначено, що у випадках звернення особи до територіальних органів пенсійного фонду із заявами про переведення з пенсії, призначеної на підставі іншого закону, ніж Закон № 1058, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, така особа вважається такою, що звертається за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше. В таких випадках до спірних правовідносин не застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV. Таким чином, отримуючи пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення» позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у 2024 році відбулось вперше. Між призначенням пенсії по інвалідності з 25.11.2019 р. по 15.11.2024 р. пройшло більше 24 міс., за період з липня 2019 р. по 31.12.2022 р. позивач отримувала доходи, що підтверджується відомостями із податкової за 01 квартал 2019 р. по 04 квартал 2022 р. […]. Позивачу призначено іншу пенсію за іншим законом, про що зокрема свідчить наявна у пенсійній справі копія роздруківки з системи ІКІС з якої вбачається, що до переведення Позивач отримував пенсію відповідно до ст.23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вид пенсії: по інвалідності, після перерахунку пенсії позивачу було призначено пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.».

Слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів, що позивач отримувала пенсію відповідно до ст.23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (копія роздруківки з системи ІКІС з якої вбачається, що до переведення позивач отримував пенсію відповідно до ст.23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вид пенсії: по інвалідності), а отримувала пенсію призначеній їй на підставі ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, що підтверджується наявною копією про призначення пенсії (дата-час розрахунку 29.07.2019) та копія відповіді відповідача від 13.12.2024 року.

Щодо зазначення позивачем на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі №520/6808/17, від 19.12.2018 року у справі № 577/5248/16-а, слід зазначити, що вони не є релевантними до цієї справи оскільки стосуються переведення з одного виду пенсії призначеного зовсім за іншим Законом України на пенсію передбачену відповідно до приписів Закону України №1058-ІV.

В даному випадку позивача було переведено з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший вид (пенсія за віком) у межах одного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Стосовно зазначеного позивачем: - «Між призначенням пенсії по інвалідності з 25.11.2019 р. по 15.11.2024 р. пройшло більше 24 міс., за період з липня 2019 р. по 31.12.2022 р. позивач отримувала доходи, що підтверджується відомостями із податкової за 01 квартал 2019 р. по 04 квартал 2022 р.», слід зауважити, що в календарному обчисленні якщо взяти час призначення позивачу пенсії по інвалідності (18.06.2019 рік) та час переведення на пенсію за віком (15.11.2024 рік) дійсно минуло більше 24 місяців, але необхідною умовою для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Судом з наявної в матеріалах справи копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків позивача за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2022 року встановлено, що позивач у 2019 році отримувала заробітну плату на КНП «ОДКТС м. Маріуполь» (1,2 та 3 квартали) та державну соціальну та матеріальну допомогу (3 та 4 квартали 2019 року, 1, 2 та 3 квартали 2020 року).

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що: - «З дати призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності з 18.06.2019 позивачкою набуто 0 років 11 місяців 25 днів страхового стажу (період безробіття з 22.07.2019 по 15.07.2020). Тобто не набуто 24 місяці страхового стажу. Спираючись на зазначене на позивачку не розповсюджується дія абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону №1058. Позивачкою не надано в позовній заяві підтверджуючих документів щодо наявності 24 місяців страхового стажу.».

В даному випадку слід констатувати, що страховий стаж позивача після встановлення їй пенсії по інвалідності становить менше 24 місяців, відсутні підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 року при переведенні позивача на пенсію за віком.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Таким чином, з огляду на те, що позивачу призначено пенсію по інвалідності та у подальшому переведено на інший вид пенсії (за віком) в межах одного закону, з урахуванням відсутності встановлених законом не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відмовив позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки при переведенні на пенсію за віком.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправних дій відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 березня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець