Справа № 294/33/25
Суддя: БІЛЕРА І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/294/50/25
справа № 294/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Білери І.В., за участі:

секретаря судових засідань Івашкевич В.П.,

представника позивача адвоката Довгалюка Р.О. ,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши позовну заяву представника позивача адвоката Довгалюка Романа Олександровича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Житомирській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Іванчука С.Л., ГУНП в Житомирській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №251326 від 28.11.2024.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.11.2024 в м Галіївка по вул. Набережна поліцейським ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Іванчуком С.Л. винесено постанову серії ББА №251326 від 28.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч 1, 2 ст. 126 КУпАП. Однак, кваліфікація його дій одночасно за частиною 1 та частиною 2 ст. 126 КУпАП є суперечною, оскільки в межах одних і тих же обставин ці норми є взаємовиключними. Крім того, у постанові місцем розгляду справи зазначено м Галіївка, вул. Набережна, що не є місцем вчинення правопорушення, а також на момент, коли було складено оскаржувану постанову, позивача було затримано у межах кримінального провадження №0000332 та застосовано до нього кайданки. Окрім того, постанову складено сержантом поліції Іванчуком С.Л., якому, з точки зору сторони обвинувачення, позивачем нанесені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а тому через фізичні обмеження останній не міг складати оскаржувану постанову. Також, не підтверджується факт перебування ОСОБА_2 за кермом транспортного засобу ВАЗ2106. Більше того, свідок у кримінальному провадженні №0000332 ОСОБА_3 надав показання, що за кермом зазначеного транспортного засобу перебував саме він. Не містить також оскаржувана постанову і відомостей про вилучені речі і документи, що є обов`язковим, та не заповненою є графа «надіслано листом №__від «__»____20__року».

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що постанова серії ББА №251326 від 28.11.2024 про вчинення адміністративного правопорушення підлягає скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30.01.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи на 10.02.2025.

10.02.2025 сторони не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також, у заяві представник позивача не заперечував шодо вирішення судом питання про заміну відповідача у справі.

Ухвалою суду від 10.02.2025 виключено з числа відповідачів Відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та залучено належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Відповідач ГУНП в Житомирській області до суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність так законність спірної постанови, дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також наявність достатніх доказів, що підтверджуються факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника ГУНП в Житомирській області.

Судове засідання 27.02.2025 відкладено у зв`язку з необхідністю підготовки відповіді на відзив представником позивача адвокатом Довгалюком Р.О.

У судове засідання 06.03.2025 з`явився представник позивача Довгалюк Р.О. та надав пояснення по суті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав пояснення, зазначивши, що постанова про адміністративне правопорушення могла мати несуттєві неточності та недоліки, зумовлені екстремальною обстановкою, викликаною зухвалою та неадекватною поведінкою ОСОБА_2 , який на будь які вимоги поліцейських не реагував, кидався «з кулаками», обзивав, тікав від правоохоронців, у зв`язку з чим оскаржувана постанова була складена у с. Галіївка Житомирського району в момент затримання правопорушника, а не у місті скоєння ним правопорушення у м. Чуднів Житомирської області. Також зазначив, що поліцейським під час зупинки Вертянова М.В. у м. Чуднів було прийнято рішення вилучити в останнього ключі від автомобіля, оскільки він знаходився у стані алкогольного сп`яніння та намагався сісти за кермо і продовжити рух. Зазначена обставина не була відображена у постанові в графі «вилучені речі та документи», однак вказане не впливає на законність самої постанови.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №251326 від 28.11.2024 поліцейським ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Іванчуком С.Л. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП. Так, поліцейським встановлено, що 28.11.2024 о 17 год 12 хв в м. Чуднів по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом та не пред`явив на вимогу працівників поліції реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху (надалі ПДР), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у розмірі 3 400 грн.

Судом встановлено, що адміністративне стягнення накладено на позивача з дотриманням вимог КУпАП, у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, яка передбачає, що у випадку розгляду одним і тим же органом (посадовою особою) кількох адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому, зазначення у квитанції про сплату штрафу підстави «ч. 2 ст. 126 КУпАП» замість «ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП» не впливає на правильність визначення працівником поліції суми штрафу та не може слугувати підставою для визнання неправомірною оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пунктах 2.1.а та 2.1.б ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.09.2019 у справі №127/19283/17 та від 13.03.2020 у справі № 161/11159/16-а.

Зі змісту постанови про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП вбачається два факти правопорушень, які, на думку поліцейського, вчинив ОСОБА_2 , а саме: керував транспортним засобом, не маючи права керування ним, а також не реагував на вимоги працівників поліції пред`явити відповідні документи на транспортний засіб, зокрема реєстраційний документ.

Диспозиція частини 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Отже, відсутність у водія при собі будь яких із перелічених у диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП документів або не пред`явлення їх для перевірки є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вищезазначеного випливає, що відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у разі відсутності в суб`єкта, який керує транспортним засобом, права керування транспортним засобом відповідної категорії.

З огляду на зміст вищезазначених норм чинного законодавства суд дійшов висновку про те, що самі по собі склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, є самостійними складами адміністративних правопорушень, та не поглинають один одного.

Враховуючи те, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ББА №251326 від 28.11.2024, ОСОБА_2 керував транспортним засобом без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом, та не ред`явив інспектору поліції реєстраційний документ на транспортний засіб, зважаючи на вищезазначені норми законодаства, суд дійшов висновку, що у цьому випадку наявність обох складів у діях однієї особи одномоментно не виключається.

Так, з відеоматеріалів, долучених до адміністративної справи, вбачається, що ОСОБА_2 не виконав свій обов`язок пред`явити на вимогу працівника поліції як посвідчення водія, так і реєстраційний документ на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, мав місце у діях ОСОБА_2 та підтверджується долученими до справи доказами.

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини, викладені в оскаржуваній постанові, щодо факту відсутності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затверджено Постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 (далі по тексту Положення № 340) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Таким чином, здійснення права керування транспортними засобами може реалізовуватися лише за наявності в особи національного посвідчення водія України, що є документом, який підтверджує спеціальний статус особи в аспекті наявності у неї права керування транспортними засобами. У зв`язку з цим законодавством у п.п. 2.1.а ПДР України встановлено логічно узгоджений та розумно обумовлений обов`язок водіїв мати при собі посвідчення водія, що засвідчує наявність у них права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично -дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

Для віднесення транспортного засобу до певної категорії у п. 2.13 ПДР України використовується значення дозволеної максимальної маси таких транспортних засобів.

З відкритих джерел мережі Інтернет судом з`ясовано, що власна маса транспортного засобу ВАЗ 2106 складає 1045 кг, дозволена 1435 кг, та відноситься до категорії «В».

У той же час, згідно змісту постанови серії ББА №251326 від 28.11.2024, ОСОБА_2 , керуючи транспортом засобом, не мав такого права керування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що у ОСОБА_2 відсутнє право керування транспортним засобом категорії «В». Зокрема, доказів на підтвердження факту позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортним засобом відповідачем не надано, як і не доведено, який період такого позбавлення, що унеможливлює суд без будь-якого сумніву визначити, чи вважався ОСОБА_2 станом на день зупинки його працівниками поліції 28.11.2024 таким, що позбавлений права керування транспортним засобом, або таким, що не має такого права в силу не отримання ним посвідчення водія категорії «В» або інших причин.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не міг вчиняти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, о 17 год 12 хв 28.11.2024, оскільки згідно з витягом з ЄРДР №0000332 та рапортом чергового інспектора поліції Погорецького Ю.А., о 18 год 20 хв поліцейськими оформлювався матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 , факт руху автомобіля ВАЗ 2106, днз НОМЕР_1 , з технічними несправностями було зафіксовано поліцейськими о 17 год 12 хв по вул. Героїв Майдану в м. Чуднів.

Відповідно до відеозаписів, долучених до матеріалів адміністративної справи, після увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольорів водій автомобіля ВАЗ 2106, днз НОМЕР_1 , припаркувався біля магазину «Наш Край» у м. Чуднів. За кермом у момент зупинки перебувала особа в військовій формі, яка, у подальшому, назвала себе «Міша». З відеоматеріалів вбачається, що саме ця особа виявилась ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_2 у момент зупинки його працівниками поліції в м. Чуднів поводив себе агресивно, погрожував поліцейському фізичною розправою та ображав словами нецензурної лайки, на вимогу пред`явити реєстраційний документ ат будь які інші документи не реагував агресивно та висловлював намір завдати тілесних ушкоджень працівникам правоохоронного органу. Поліцейським було прийнято рішення про вилучення ключів від автомобіля у ОСОБА_2 , однак останній після незначного проміжку часу самовільно запустив двигун транспортного засобу і покинув місце події, тікаючи від поліцейських.

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що після того, як ОСОБА_2 вийшов з аптеки біля маркету «Наш Край», вони поїхали в напрямку с. Галіївка на автомобілі ВАЗ 2106, а службовий автомобіль з увімкненими проблисковими маячками переслідував їх.

Таким чином, з аналізу долучених відеоматеріалів та інших доказів, які узгоджуються між собою, судом встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції о 17 год 10 хв в м. Чуднів, факт керування останнім транспортним засобом підтверджується відео VID20241129_002530_737, на якому зафіксовано рух транспортного засобу та перебування за кермом саме ОСОБА_2 . Факт непред`явлення поліцейським реєстраційного документа та іншого документів на право керування транспортним засобом мав місце саме о 17 год 12 хв в м. Чуднів біля маркету «Наш Край».

Таким чином, подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відбулась 28.11.2024 у м. Чуднів по вул. Героїв Майдану, як і зазначено в постанові про адміністративне правопорушення серії ББА №251326. Водночас, сама постанова складена цього ж дня о 21 год 00 хв в с. Галіївка, оскільки ОСОБА_2 самовільно залишив місце скоєння адміністративного правопорушення та став переслідуваним працівниками поліції, у зв`язку з чим об`єктивної можливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення саме у місці його вчинення у поліцейських не було. Лише після того, як поліцейські наздогнали переслідуваний автомобіль у с. Галіївка, ними було оформлено оскаржувану постанову.

Зважаючи на описані вище обставини, твердження представника позивача про те, що постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що її складено не за місцем скоєння адміністративного правопорушення, до уваги судом не приймається, оскільки вказана обставина не є помилкою поліцейського при оформленні адміністративних матеріалів, а викликана протиправними діями самого порушника, а тому не може бути підставою для визнання такої постанови незаконною.

Твердження представника позивача про те, що у той час, коли була складена постанова серії ББА №251326, а саме о 21 год 00 хв, ОСОБА_2 був затриманий поліцейськими за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, спростовується матеріалами справи, а саме протоколом затримання ОСОБА_2 , відповідно до якого час початку затримання 22 год 00 хв.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не обгрунтовано, які підстави чи обставини виключають можливість існування в один і той же час обох подій, а саме затримання особи за вчинення кримінального правопорушення та складання адміністративних матеріалів.

Щодо доводів позивача про те, що старший сержант поліції ОСОБА_1 , отримавши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які йому наніс ОСОБА_2 , був позбавлений можливості через фізичні обмеження складати постанову про адміністративне правопорушення від 28.11.2024, не ґрунтуються на будь яких об`єктивних даних матеріалів справи, оскільки відповідно до висновку експерта №338 від 29.11.2024, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна спинки носа, лінійного перелому спинки носа. Про те, що зазначені ушкодження призвели або могли призвести до обмеження фізичних можливостей ОСОБА_1 рухатись, працювати розумово чи фізично, матеріали справи не містять.

Доводи про не зазначення у постанові серії ББА №251326 відомостей про вилучені речі і документи суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що будь які речі чи документи у ОСОБА_2 вилучались, протокол про вилучення речей і документів поліцейським не складався.

Дії працівника поліції з приводу відібрання ключів в водія ОСОБА_2 не відносяться до предмету доказування у цій справі та можуть бути предметом окремого судового розгляду щодо оскарження дій чи бездіяльності працівника правоохоронного органу.

Також, не є підставою для визнання постанови протиправною незаповнення у ній графи щодо надіслання останньої на адресу ОСОБА_2 , оскільки факт надіслання поліцейським та отримання постанови позивачем знайшов своє підтвердження під час розгляду цієї справи судом.

Також суд звертає увагу, що зі змісту ст. 222 КУпАП вбачається, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією, 2) територіальні органи поліції.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Інспектор реагування патрульної поліції діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не особа, яка перебуває з цим органом в трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

За таких умов суд дійшов висновку про часткове задоволення позову до співвідповідача ГУНП в Житомирській області та про відмову в задоволенні позову до інших відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем у справі сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Зважаючи на викладене, за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, ) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ББА №251326 від 28.11.2024 в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та справу в цій частині закрити.

В іншій частині постанову серії ББА №251326 від 28.11.2024, а саме про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

В задоволенні позову до старшого сержанта поліції ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Іванчука С.Л. відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2025

Суддя Ірина БІЛЕРА