Справа № 158/109/25
Суддя: Сіліч Ю. Л.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/109/25
Провадження № 2-а/0158/9/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730279 від 26.12.2024 року,
В С Т А Н О В И В
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730279 від 26.12.2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2024 року заступником командира 5 роти 1 батальйону відділення організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Гапонюком І.М. та старшим інспектором 5 роти 1 батальйону відділення організації несення служби в м. Ковелі УПП у Волинській області Гоцуляк Ю.А. відносно нього було винесено три постанови по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, а саме: серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.; серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 117 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.; серії ЕНА № 37300279 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Посилаючись на те, що адміністративних правопорушень він не вчиняв, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які безперечно доводять його винуватість у вчиненні останніх за кваліфікацією ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 121 КУпАП, просить суд поновити процесуальний строк подання адміністративного позову та відкрити провадження по справі; скасувати постанови по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.; серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 117 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.; серії ЕНА № 37300279 від 26.12.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.01.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишено без руху.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.01.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі.
10.02.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнають. Зазначають, що вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 121 КУпАП повністю підтверджується долученими до відзиву доказами. Стверджують, що постанови про накладення адміністративного стягнення відповідають вимогам чинного законодавства, справи про адміністративні правопорушення розглянуті в строк, визначений КУпАП, з дотримання поліцейськими процедури розгляду справ, стягнення накладено в межах санкції статей, за якими ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності. Посилаючись на викладене, просять залишити постанови ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730279 від 26.12.2024 року без змін, а позовну заяву без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 та його представник Ткач О.В. в судове засідання не з`явились. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Просить проводити розгляд справи без його участі. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити.
Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730085, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 26.12.2024 року о 08 год. 32 хв. ОСОБА_1 , в м. Ковель по вул. Брестській,121, керував автомобілем марки «Volkswagen LT 35», номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туман), чим порушив п. 19.1а ПДР (а.с. 7, 41).
Відповідно до п. 19.1а ПДР - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої - на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Частина 2 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність, в тому числі, за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.
Крім того, 26.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730127, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 26.12.2024 року о 08 год. 46 хв. ОСОБА_1 , в м. Ковель по вул. Брестській, 121, здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14г ПДР (а.с. 7-зворотня сторона, 40).
Відповідно до п. 4.14г ПДР - пішоходам забороняється, в тому числі, переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.
Частина 1 ст. 127 КУпАП встановлює відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.
Також 26.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730279, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 26.12.2024 року о 09 год. 10 хв. ОСОБА_1 , в м. Ковель по вул. Брестській, 218, керував автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , у якого відсутні передбачені конструкцією бризговики п. 31.4.7е ПДР (а.с. 8, 39).
Відповідно до п. 31.4.7е ПДР - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Частина 1 ст. 121 КУпАП встановлює відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
В силу ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зазначені положення повністю відповідають і вимогам п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається порушення ОСОБА_1 п. 19.1а ПДР та п. 4.14г ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 127 КУпАП (а.с.42).
Натомість, в судовому засіданні не встановлено порушення ОСОБА_1 п. 31.4.7е ПДР, оскільки будь-яких доказів того, що конструкцією автомобіля «Volkswagen LT 35», номерний знак НОМЕР_1 , передбачені бризковики, відповідачем суду не надано.
Згідно ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем п. 31.4.7е ПДР припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені.
Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови поліцейським не дотримано в повній мірі вимоги КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, доведено правомірність винесення оскаржуваних постанов по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, однак не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3730279 від 26.12.2024 року, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.
Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -
У Х В А Л И В
Адміністративний позов задовольнити частково.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730279 від 26.12.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити.
Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730085 від 26.12.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП без змін, а позовну заяву, в цій частині, без задоволення.
Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3730127 від 26.12.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП без змін, а позовну заяву, в цій частині, без задоволення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ - 40108646.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч