Справа № 363/2145/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/2145/24
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві питання про витребування доказів у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 491105 від 12 квітня 2024 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, у тому числі, відеозапис щодо керування позивачем транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребувати докази щодо предмета доказування у цій справі.

Згідно з положеннями статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частинами першою, третьою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу, зазначив, що наявними в матеріалах справи відеозаписом, та схемою організації дорожнього руху підтверджено, що 12.04.2024 о 22 год. 34 хв., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ AXOR 1840LS з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, а також порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме: здійснив рух в зону дії дорожнього знаку, що є порушенням вимоги п. 9.2.б та п. 33 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області 20 червня 2024 року витребувано в Управління патрульної поліції Рівненської області матеріали на підставі яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також матеріали відеофіксації.

У додатках до відзиву на адміністративний позов у рядку 2 зазначено про подання «IMG-7270.MP4».Також до вказаного відзиву додано лист відповідача від 10.07.2024 № 21203/4130-2024 про направлення позивачу копії відзиву на адміністративний позов у цій справі разом із оптичним носієм.

Проте, у матеріалах справи відсутній будь-який носій з відеозаписом подій встановлених судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відсутність у матеріалах справи таких доказів, позбавляє суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на зазначене, користуючись процесуальним правом, встановленим частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає необхідним для об`єктивного та всебічного розгляду справи витребувати в Управління патрульної поліції Рівненської області матеріали відеофіксації, на підставі яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 248, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Витребувати в Управління патрульної поліції Рівненської області матеріали відеофіксації, на підставі яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП на підставі постанови про адміністративне правопорушення серії БАД № 491105 від 12 квітня 2024 року.

Зобов`язати Управління патрульної поліції Рівненської області надати витребуваний доказ до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк до 17 березня 2025 року.

Попередити відповідача про відповідальність за невиконання вимог вказаної ухвали, передбачену ст. 382 КК України, та можливість застосування заходів процесуального примусу, передбачених Главою 9 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна