Справа № 600/511/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/511/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2024 року № 160 (по особовому складу) відповідно до якого підполковника ОСОБА_1 заступника командира військової частини НОМЕР_2 звільнено з посади та призначено на посаду офіцера резерву 332 запасної роти Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України;

- зобов`язати Міністерство оборони України внести зміни до п. 4 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 05 липня 2024 року № 1080 яким підполковника ОСОБА_1 , переведено з заочної на денну форму навчання та призначено слухачем (штатним) командно-штабного інституту застосування військ (сил) Національного університету оборони України для здобуття оперативного рівня військової освіти за спеціальністю 253 «Військове управління (за видами збройних сил)», спеціалізацією «Бойове застосування та управління діями військових частин механізованих і танкових військ», зазначивши в цьому наказі посаду позивача як заступник командира військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 07.02.2025 р. та 14.02.2025 року адміністративний позов залишено без руху та вказано на необхідність надання позивачем обґрунтувань та доказів щодо поважності причин пропущення місячного строку звернення до суду з даним позовом. Зокрема, суд вказав на необхідність обґрунтувати та надати докази на підтвердження неможливості подати позов у період часу з 12.11.2024 р. по 02.01.2025 р.

На виконання ухвали суду від 14.02.2025 р. позивач надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтуванні вказаної заяви позивач зазначив, що з 04.10.2024 р. по 24.12.2024 р. проходив навчання в університеті, яке є обов`язковим для виконання службових обов`язків, що обмежило можливість здійснювати інші процесуальні дії, зокрема, звернення до суду. Також позивач вказав, що з 25.12.2024 р. до 27.12.2024 р. був звільнений від виконання службових обов`язків за станом здоров`я.

За правилами ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 11.10.2024 р., а тому місячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився 11.11.2024 р., в той час як даний позов подано до суду лише 05.02.2025 року.

Судом визнано поважними причини пропущення строку звернення до суду у зв`язку із перебуванням позивача у відпустці для лікування у період з 03.01.2025 р. по 02.02.2025 р. згідно відпускного квитка №1 від 03.01.2025 року.

Що стосується пропущення строку звернення до суду із даним позовом за період з 12.11.2024 р. по 02.01.2025 р., у зв`язку із перебування позивача на навчанні, суд критично ставиться до вказаних обставин, оскільки позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував, що навчання в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського позбавило позивача та об`єктивно вплинуло (унеможливило) звернутись своєчасно до суду з даним позовом. Суд вважає, що лише сам по собі факт навчання, роботи, тощо не може бути поважною причиною пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а повинні існувати певні відповідні обставини, які позбавили особу реальної можливості звернутись до суду із позовом. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач навчався щоденно (без вихідних) упродовж цілого дня, без перерв та відпочинку, здавав сесію, іспити, тощо, а тому суд не може визнати поважними причини пропущення місячного строку з вказаних позивачем підстав.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги.

Таким чином, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження відповідного рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження такого рішення з поважних причин.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд про що останнім зазначається, зокрема, у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 140/965/18, від 06 квітня 2021 року у справі 823/2363/18 та інших.

При цьому, суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2020 у справі № 536/2248/17.

Строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Таким чином, суд встановив, що позивач не надав достатніх доказів поважності пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а пропущений строк становить понад 2 місяці, що є значним для вирішення даної категорії справ.

Суд наголошує, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд звертає увагу, що адміністративний позов позивач подав з пропущенням місячного строку звернення, а повідомлені позивачем обставини не дають можливості поновити вказаний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду з даним позовом, а доводи позивача про дотримання строків суд визнає неповажними, наявні підстави для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 122, 123, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути заявнику позовну заяву.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна