Справа № 320/48132/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року справа №320/48132/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (01136, м. Київ, пр. Берестейський, 14, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України () від 09.11.2023 № 668-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків Державної служби морського і внутрішнього транспорту та судноплавства України Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків Державної служби морського і внутрішнього транспорту та судноплавства України Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України з 10.11.2023 року;

- стягнути з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.11.2023 року до дня винесення судом рішення у даній справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про протиправність наказу про звільнення та порушення процедури звільнення з посади, оскільки відповідачем не було запропоновано іншу рівнозначну посаду державної служби або нижчу посаду відповідно до професійної підготовки. Зауважив, що відповідачем не було враховано те, що позивач має переваги в залишенні на роботі (тривалий безперервний стаж роботи).

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Закон України «Про правовий режим воєнного стану» містить імперативну заборону на переведення державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, призначених в період дії воєнного стану без конкурсів, отже, переведення таких осіб не допускається. З огляду на що, вважає наказ від 09.11.2023 № 668-к про звільнення позивача законним і обґрунтованим.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 наказом від 13 березня 2023 року №209-к «Про призначення ОСОБА_1 » Державної службі морського транспорту та судноплавства України, з 14.03.2023 року строково, був призначений на посаду начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків, до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану в Україні, з посадовим окладом 11 700 гривень, з одночасним встановленням позивачу 6-го рангу державного службовця.

Відповідно до наказу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 26.09.2023 № 326 «Про введення в дію структури апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України та штатного розпису апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на 2023 рік», було введено в дію структуру апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на 2023 рік та штатний розпис апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на 2023 рік.

Внаслідок вищезазначених змін в структурі та штатному розписі апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України посада начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків, яку обіймав ОСОБА_1 , була скорочена внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців Адміністрації судноплавства.

09.11.2023 року на підставі Наказу відповідача, за підписом голови Державної служби морського і внутрішнього транспорту та судноплавства України №668-К, ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків Державної служби морського і внутрішнього транспорту та судноплавства України, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту 1 частини першої, частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу». Підстава: наказ Адміністрації судноплавства від 26 вересня 2023 року №326 «Про введення в дію структури апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України та штатного розпису апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на 2023 рік», Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

09.10.2023 року позивач був попереджений про наступне звільнення та припинення державної служби не раніше ніж через 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим попередженням.

Вважаючи прийнятий наказ протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як закріплено у статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як визначено у преамбулі Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (Закон № 889-VIII) цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

За змістом частин другої та третьої статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

У цьому випадку суд, перш за все, керується положеннями спеціального законодавства, і лише у частині, яка ним не врегульована, - законодавством про працю.

За правилами частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

За змістом пункту першого частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

За приписами частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

За визначенням у пункті 6 частини першої статті 2 цього ж Закону рівнозначна посада-це посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Як закріплено у частині першій статті 6 Закону №889-VIII посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Згідно положень частини п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Процедура звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізацією державного органу, закріплена у Законі «Про державну службу» .

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач наказом від 13 березня 2023 року №209-к «Про призначення ОСОБА_1 » Державної службі морського транспорту та судноплавства України, з 14.03.2023 року строково, був призначений на посаду начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків, до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Внаслідок змін в структурі та штатному розписі апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України посада, яку обіймав позивач, була скорочена.

09.10.2023 року позивач був попереджений про наступне звільнення та припинення державної служби не раніше ніж через 30 календарних днів з дня ознайомлення з цим попередженням, однак іншої посади позивачу запропоновано не було, що на думку ОСОБА_1 є порушенням процедури звільнення державного службовця із займаної посади.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із такими висновками позивача, з огляду на наступне.

Одним із етапів звільнення є пропонування державному службовцю іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

13 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 14 січня 2020 року № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», підпунктом «в» пункту 106 розділу І якого частину третю статті 87 доповнено новим абзацом першим такого змісту: «Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення».

Внесення таких змін до Закону України «Про державну службу» та КЗпП України, якими законодавець визначав особливості процедури звільнення державних службовців на підставі пунктів 1 і 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», зокрема, в частині строку попередження про наступне звільнення, пропозиції посад державної служби та визначення випадків застосування законодавства про працю, свідчить про намір законодавця обмежити дію законодавства про працю на державну службу та максимально спростити порядок звільнення державних службовців з метою швидкого та ефективного перезавантаження влади в Україні задля вирішення питання відновлення суспільної довіри до державної влади.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі №440/8004/20.

У справі №640/11024/20 Верховний Суд, розтлумачивши частину третю статті 87 Закону України «Про державну службу» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи»), дійшов висновку, що вжите у цій нормі слово «може», означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення

За змістом частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Отже, наведена правова норма пов`язує припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення не лише зі скороченням чисельності або штату державних службовців, а й зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 380/4661/21, від 02.11.2023 у справі №420/1380/20.

20 травня 2022 року набрав чинності Закон України від 12 травня 2022 року № 2259-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану», який, зокрема, вносить зміни до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 10 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби керівником державної служби або суб`єктом призначення без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.

Після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Отже, державний службовець, який призначений на посаду державної служби строково відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII, не може бути переведений на інші посади державної служби.

Зважаючи на положення абзацу другого частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII та особливості призначення на посаду (без конкурсу), державному службовцю не має можливості запропонувати іншу рівнозначну або нижчу посади державної служби, як того вимагає стаття 87 Закону.

Таким чином, доводи позивача про те, що йому в обов`язковому порядку не було запрпоновано іншу посаду, спростовуються вказаними нормами законовадства.

Враховуючи положення абзацу третього частини третьої статті 87 Закону, державний службовець має бути звільнений із займаної посади відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону.

Крім того, державний службовець, який призначений на посаду державної служби відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII, може бути звільнений із займаної посади до закінчення строку дії трудового договору з інших підстав, передбачених статтею 83 Закону, зокрема за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 Закону). Разом з тим, такий державний службовець може бути знову призначений на посаду державної служби відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII.

Вказані доводи підтверджені листами Національного агентства з питань державної служби від 13.01.2023 №372/0/7-23 та роз`ясненням від 18.01.2024 №178-р/з щодо визначення рівнозначності посад державної служби та переведення державного службовця на іншу посаду державної служби, які долучені до матеріалів справи та проаналізовані судом.

Таким чином, досліджені обставини у справі дають право суду стверджувати про правомірність винесеного наказу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 09.11.2023 № 668-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації моряків управління з питань контролю підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації Департаменту з питань підготовки та дипломування моряків Державної служби морського і внутрішнього транспорту та судноплавства України Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, в зв`язку із чим вказаний наказ не підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача в частині поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування спірного наказу, в задоволенні якої судом відмовлено.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його дій та рішень, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

В зв`язку із відомою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.