Справа № 380/20537/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 рокусправа № 380/20537/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙОМАЙО" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙОМАЙО" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 12.09.2024 № UA209000/2024/900702/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙОМАЙО" (Покупець) та компанія "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD", CHINA (Постачальник, Продавець) уклали зовнішньоекономічний Контракт № TTC202403, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом Постачальник поставляє та передає у власність батути, а також їх комплектуючі, а Покупець приймає та оплачує товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання вимог Контракту № TTC202403 від 08.03.2024 згідно рахунку-фактури (інвойсу) № TTC2408029 від 30.05.2024 Покупець придбав у Продавця товар загальною вартістю 26 889,70 доларів США. З метою митного оформлення придбаного товару та його випуску у вільний обіг, 12.09.2024 позивач подав до митного органу електрону митну декларацію № 24UA59U3 за якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті у розібраному вигляді), разом із відповідними супровідними документами. Митна вартість вказаного товару визначена декларантом за ціною договору. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадова особа відповідача витребувала додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийняте рішення про коригування митної вартості за резервним методом від 12.09.2024 №UA209000/2024/900702/2 та визначена інша митна вартість товарів.

Позивач вважає протиправним спірне рішення, покликаючись на те, що митний орган не обґрунтував свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Також зауважує, що оскаржуване рішення не містить передбачених ст. 55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини, на які вказує відповідач в оспорюваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Тому, як стверджує позивач, спірне рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Із наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 09.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.10.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову мотивуючи тим, що до митного оформлення надійшла митна декларація № 24UA59U3 від 12.09.2024 про ввезення позивачем на митну територію України товару - батутів у комплекті в розібраному вигляді. За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів та документів, які були додатково надані декларантом на вимогу митного органу, Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару та прийняла рішення від 12.09.2024 №UA209000/2024/900702/2 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України відповідач здійснив контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. У рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України за результатами опрацювання документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Стверджує, що надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

24.10.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, в якому зауважив, що посадова особа митного органу у рішенні про коригування митної вартості має зазначити, зокрема, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також зазначається детальна інформація та джерела, які були використані митним органом з чітким посиланням на номери та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

Позивач стверджує, що дослідивши надану відповідачем митну декларацію, що слугувала джерелом інформації для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, ним виявлені суттєві розбіжності. Вищевказане, у свою чергу, свідчить про те, що посадова особа митного органу не дотримала вимог чинного законодавства та безпідставно здійснила коригування митної вартості товару. Вважає, що відзив на позовну заяву не обґрунтовує законність прийняття спірного рішення, не доказано правомірності прийнятих ним рішення, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Розглянувши наявні у справі документи, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив таке.

08.03.2024 Компанія "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD", CHINA (далі Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙОМАЙО" (далі Покупець) уклали зовнішньоекономічний Контракт № TTC202403 (далі - Контракт № TTC202403) пунктом 1.1 якого передбачено, що у порядку та на умовах, визначених цим Контрактом Продавець поставляє та передає у власність батути, а також їх комплектуючі (далі Товар), а Покупець приймає та оплачує товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту.

За умовами п. 1.2, 1.3 Контракту № TTC202403 Продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень Покупця.

Найменування, асортимент, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджуються сторонами на кожну партію та зазначаються у Проформі інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно із п. 5 Контракту № TTC202403 постачання Товару здійснюється на умовах FOB NINGBO Port, China, відповідно до "Інкотермс 2000".

На виконання вимог Контракту № TTC202403 від 08.03.2024 Продавець здійснив поставку Товару згідно рахунку-фактури (інвойсу) № TTC2408029 від 30.05.2024, а Покупець придбав загальною вартістю 26 889, 7 доларів США.

12.09.2024 ТОВ "ЙОМАЙО" через уповноваженого брокера подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA59U3 за якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті в розібраному вигляді).

Разом із митною декларацією позивач подав відповідачу наступні документи: Контракт № TTC202403 від 08.03.2024; рахунок-проформу № TTC2408029 від 08.03.2024; рахунок-фактуру (Інвойс) № TTC2408029 від 30.05.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 15 від 11.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 55 від 11.07.2024; Договір-заявку про перевезення № 30.05/2024 від 10.09.2024; Договір про перевезення № Sr/2024 від 29.04.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №162 від 11.09.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1942-ICT від 09.09.2024; автотранспортну накладну б/н від 11.09.2024; коносамент № NBGDN2412436 від 03.06.2024; прайс-лист від 08.03.2024; Інтернет-пропозицію.

Відповідно до статті 53 Митного Кодексу України митний орган надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

ТОВ "ЙОМАЙО" надало відповідачу витребувані документи: прайс-лист та інтернет-пропозицію.

12.09.2024 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900702/2, у графі 33 якого зазначено:

"…В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

За результатами проведеного опрацювання встановлено:

- поставка товару здійснюється на підставі Контракту № TTC202403 від 08.03.2024 далі - (контракт), укладеного між ТОВ "ЙОМАЙО" та компанією "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO,LTD", CHINA. Відповідно до п. 1.2. Контракту продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень покупця. Однак замовлення на дану партію товару до митного оформлення не надавались.

- пунктом 11 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття «повне виконання». При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак Контракт №TTC202403 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарі.

- відповідно до поданого до митного оформлення рахунку на транспортно-експедиційні послуги № 1942-ICT від 09.09.2024, який складений на підставі контракту №Sr-2024 від 29.04.2024, вартість організації транспортно-експедиторських послуг 9 100 дол. США з терміном оплати 1 день. Однак документів, які б підтверджували факт оплати транспортно-експедиторські послуги, до митного оформлення декларантом не було надано.

- наданими документами не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послух за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України.

За наданими документами щодо вартості перевезення оцінюваних товарів вбачається, що товар морським перевезенням прямував з порту NINGBO Китай до порту Gdansk Польща. Автомобільним транспортом з порту Gdansk Польща до Жешув, та з Жешува до п/п Шегині-Медика. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару. Транспортні документи, що підтверджують перевезення з порту Gdansk Польща до м. Жешув до митного оформлення не надано.

Відповідно до частини 5 статті 54 МКУ митний орган має право впевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Рахунок на транспортно-експедиторські послуги №162 від 11.09.2024 виставлений на транспортні послуги по маршруту Республіка Польща м. Жешув кордон України Шегині; кордон України Шегині Україна Львівська обл., Яворівський р-н, м. Мостиська згідно з Договором-заявкою № 30.05/2024 від 10.09.2024, яка містить дані про пункт пропуску Шегині. Однак у графі 29 поданої до митного оформлення декларації вказано пункт пропуску Краківець.

Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом на вимогу митного органу надіслано прайс - лист, інтернет пропозиція. Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД №24UA98U5 від 02.08.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,7501 дол/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось".

За результатами розгляду поданих документів митний орган сформував картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002717.

На виконання вимог рішення про коригування декларант подав нову митну декларацію, якій присвоєний номер № 24UA96U6, та 12.09.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 12.09.2024 №UA209000/2024/900702/2 протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною третьою ст. 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі № 809/857/17.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Також суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17).

Частиною другою ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з якими декларант не зобов`язаний доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

За результатами опрацювання наданих декларантом документів відповідач витребував у ТОВ "ЙОМАЙО" додаткові документи, зокрема, всі документи, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 53 МК України, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідна вимога не містить.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу наданий пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Для підтвердження митної вартості товару декларант по митній декларації №24UA59U3 від 12.09.2024 надав наступні документи: зовнішньоекономічний договір № TTC202403 від 08.03.2024; рахунок-проформу № TTC2408029 від 08.03.2024; рахунок-фактуру (Інвойс) № TTC2408029 від 30.05.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 15 від 11.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 55 від 11.07.2024; Договір-заявку про перевезення № 30.05/2024 від 10.09.2024; Договір про перевезення № Sr/2024 від 29.04.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 162 від 11.09.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1942-ICT від 09.09.2024; автотранспортну накладну б/н від 11.09.2024; коносамент № BGDN2412436 від 03.06.2024; прайс-лист від 08.03.2024; Інтернет-пропозицію.

Позивач надав додаткові документи, проте митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведеної консультації митний орган прийняв рішення про визначення митної вартості товарів, що імпортуються, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 12.09.2024 № UA209000/2024/900702/2 відповідач вказав на наступні підстави:

"…- Поставка товару здійснюється на підставі Контракту № TTC202403 від 08.03.2024 відповідно до п. 1.2. Контракту Продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень покупця. Однак замовлення на дану партію товару до митного оформлення не надавались.

Пунктом 11 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття «повне виконання». При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак Контракт №TTC202403 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

Відповідно до поданого до митного оформлення рахунку на транспортно-експедиційні послуги № 1942-ICT від 09.09.2024, який складений на підставі контракту №Sr-2024 від 29.04.2024, вартість організації транспортно-експедиторських послуг 9 100 дол. США з терміном оплати 1 день. Однак документів, які б підтверджували факт оплати транспортно-експедиторські послуги, до митного оформлення декларантом не було надано. - Наданими документами не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послуг за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, які необхідно враховувати відповідно до пп. а) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України.

За наданими документами щодо вартості перевезення оцінюваних товарів вбачається, що товар морським перевезенням прямував з порту NINGBO Китай до порту Gdansk Польща. Автомобільним транспортом з порту Gdansk Польща до Жешув, та з Жешува до п/п Шегині-Медика. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару. Транспортні документи, що підтверджують перевезення з порту Gdansk Польща до м. Жешув до митного оформлення не надано.

Відповідно до частини 5 статті 54 МКУ митний орган має право впевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Рахунок на транспортно-експедиторські послуги № 162 від 11.09.2024 виставлений на транспортні послуги по маршруту Республіка Польща м. Жешув кордон України Шегині; кордон України Шегині Україна Львівська обл., Яворівський р-н, м. Мостиська згідно з Договором-заявкою № 30.05/2024 від 10.09.2024, яка містить дані про пункт пропуску Шегині. Однак у графі 29 поданої до митного оформлення декларації вказано пункт пропуску Краківець.

Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару …".

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, зважаючи на таке.

Щодо посилання відповідача на те, що "…Відповідно до п. 1.2. Контракту продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень покупця …замовлення на дану партію товару до митного оформлення не надавались…", суд зауважує, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє позивач. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Усі витрати на товар, які поніс позивач за Контрактом № TTC202403 від 08.03.2024 включені у заявлену митну вартість.

У свою чергу, суд встановив, що до митного контролю декларантом були подані рахунок-проформа № TTC2408029 від 08.03.2024, яка по суті і виконувала роль замовлення.

Щодо посилання відповідача на те, що "Контракт № TTC202403 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів", то суд зазначає, що згідно з ст. 382 ГК України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнаний недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або чинним міжнародним договорам, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки посадові особи митниці не вказують положення закону, згідно якими укладений зовнішньоекономічний договір є недійсним та не подають рішення суду, відповідно до якого вказаний договір визнано судом недійсним, то цей договір є правомірним.

Суд зауважує, що у Контракті № TTC202403 пунктом 11 "Інші умови договору" передбачено "даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами". У пункті 3 Контракту "Ціна та загальна вартість" вказано, що "… загальна вартість товару, що поставляється за цим контрактом, становить не більше 2 000 000, 000 USD".

Суд зазначає, що Контракт № TTC202403 від 08.03.2024 є довгостроковий та розрахований на велику кількість поставок, до повного виконання та розрахунку між сторонами. Наведене відповідає положенням як ГК України, так і ЦК України.

Щодо доводів відповідача на те, що "…документів, які б підтверджували факт оплати транспортно-експедиторські послуги, до митного оформлення декларантом не було надано. - Наданими документами не підтверджено та декларантом не враховані додаткові витрати на надання брокерських послуг за межами території України щодо оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу…", суд враховує таке.

Судом встановлено, що для підтвердження витрат на транспортування декларант позивача надав наступні документи: Договір-заявку про перевезення №30.05/2024 від 10.09.2024; Договір про перевезення Sr/2024 від 29.04.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 162 від 11.09.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1942-ICT від 09.09.2024; автотранспортну накладну б/н від 11.09.2024.

Так, відповідно до наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" від 24.05.2012 № 599 - рахунок-фактура є достатнім документом, що підтверджує вартість транспортних послуг.

До позову позивачем долучений банківський платіжний документ № 60 від 10.09.2024, що підтверджує факт оплати транспортних послуг, тобто є належним та допустимим доказом понесених позивачем витрат на ці послуги.

Судом також встановлено, що відповідно пп. 2.1.7 Договору транспортного експедирування № Sr/2024 від 29.04.2024, експедитор "InterCargoTrans" приймає на себе зобов`язання надавати митно-брокерські послуги. У рахунку на оплату транспортних послуг № 1942-ICT від 09.09.2024 зазначено, що послуга "видача документів" становить 200 дол. США.

Щодо покликання відповідача на те, що "Транспортні документи, що підтверджують перевезення з порту Gdansk Польща до м. Жешув до митного оформлення не надано", суд зазначає, що у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг № 1942- ICT від 09.09.2024 у графі "Opisanie/Description" пунктом 2 передбачено, що послуга з "доставки контейнера з порту Гданськ до Жешува становить 1950 дол. США.

Таким чином, усі понесені ТОВ "ЙОМАЙО" витрати на транспортування підтверджені документально.

Щодо тверджень відповідача про те, що "Рахунок на транспортно-експедиторські послуги № 162 від 11.09.2024 виставлений на транспортні послуги по маршруту Республіка Польща м. Жешув кордон України Шегині; кордон України Шегині Україна Львівська обл., Яворівський р-н, м. Мостиська згідно з Договором-заявкою № 30.05/2024 від 10.09.2024, яка містить дані про пункт пропуску Шегині. Однак у графі 29 поданої до митного оформлення декларації вказано пункт пропуску "Краківець", суд враховує таке.

До позову ТОВ "ЙОМАЙО" долучений Адвокатський запит від 27.09.2024 та лист Львівської митниці № 7.4-1/10/8.19/26891 від 02.10.2024, яким підтверджено факт того, що відповідний автомобіль фактично перетинав кордон в пункті пропуску "Шегині".

Суд зауважує, що у Львівської митниці були відомості про те, через який пункт пропуску переміщувався транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , втім, при митному оформленні експортованого ТОВ "ЙОМАЙО" товару митний орган не використав інформацію, яка наявна в базі даних АСМО "Центр".

З урахуванням наведеного та відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості, в тому числі і ті, які підтверджували транспортні витрати.

Частиною 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Висновки відповідача про надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення 12.09.2024 №UA209000/2024/900702/2 митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "ЙОМАЙО" у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246 250, 262, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 12.09.2024 № UA209000/2024/900702/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙОМАЙО" (81300, Львівська обл., Яворівський р-н, м. Мостиська, вул. Франка І., буд. 3; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 575 (три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна