Справа № 240/3355/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/3355/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" звернувся ОСОБА_1 із позовом до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії, в якому просить:

- зобов`язати Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити (зняти, припинити) з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №63423593 про конфіскацію майна.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру боржників у системі наявний запис щодо ОСОБА_1 , який внесений на підставі відомостей, внесених Житомирським ВДВС у Житомирському районі ЦМУМЮ (м. Київ) при виконанні рішення Корольовського районного суду міста Житомира про конфіскацію майна засудженого. Зазначає, що відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час відсутні відкриті виконавчі провадження відносно позивача. 13.04.2021 року державним виконавцем було прийнято рішення про повернення вищевказаного документу стягувачу на підставі пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» як таке, у якому були здійснені всі необхідні заходи спрямовані на виконання рішення суду, та виявлено відсутність за боржником майна, на яке звернено стягнення, тому вважає, що Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправно відмовив у виключенні з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №63423593.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням змін у приписах статті 271 Кодексу адміністративного судочинства, витребувано у відповідача належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження та інші документи, які приймались до уваги при вчиненні дій, з приводу яких поданий позов.

06 березня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що при розгляді позовної заяви покладається на розсуд суду. Зазначають, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №63423593 з примусового виконання виконавчого листа №296/4346/16 від 05.11.2019 року, за вказаним виконавчим документом було відкрито провадження, в межах якого державним виконавцем були вчинені усі необхідні дії та заходи, спрямовані на належне виконання рішення суду, встановлювалось майно, яке належить ОСОБА_1 та яке може бути звернене до стягнення, однак в результаті неодноразових запитів до відповідних органів та отриманих відповідей було встановлено відсутність такого нерухомого майна. Указують, що за результатами вчинених дій державним виконавцем було прийняте рішення про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову від 13.04.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу та надіслано указану постанову ОСОБА_1 . Щодо надання суду витребуваних матеріалів виконавчого провадження відповідач зазначає, що у зв`язку із скороченим терміном зберігання завершених виконавчих проваджень терміном у три роки та подальшим знищенням таких матеріалів, надати на вимогу суду документи не уважається за можливе.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконання вироку Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/4316/16 в частині конфіскації майна засудженого, судом був виданий виконавчий лист від 05.11.2019 року про конфіскацію усього майна, що є особистою власністю ОСОБА_1 .

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №63423593 з примусового виконання виконавчого листа № 296/4346/16 від 05112019 року про конфіскацію всього майна, що є особистою власністю ОСОБА_1 .

13 квітня 2021 постановою Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення).

Відповідно до Постанови КМУ від 17.08.2022 № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» (із змінами) відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирського області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) реорганізовано у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

20.09.2024 адвокатом позивача Невмержицькою Т.О. було направлено адвокатський запит до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо повідомлення причин не виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників при виконанні рішення Корольовського районного суду м. Житомира про конфіскацію майна засудженого та вимогою негайно здійснити дії щодо виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників.

Житомирським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було направлено у відповідь листа від 01.10.2024 року №116249 в якому про відсутність підстав для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстра боржників, роз`яснено порядок та підстави виключення боржника із такого реєстру.

На момент звернення до суду позивач, згідно із даними Єдиного реєстру боржників є боржником у виконавчому провадженні: №63423593.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірним у цій справі є питання наявності або відсутності у державного виконавця повноважень виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про позивача, як боржника у виконавчому провадженні №63423593.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у діючій редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1404 Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відповідно до вимог статті 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

а) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

б) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

в) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

З аналізу зазначених норм права слідує, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, зокрема, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". У інших випадках повернення виконавчого документа нормативно мотивованих підстав для безумовного виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників законодавством не передбачені.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що постановою державного виконавця від 13.04.2021 у виконавчому провадженні № 63423593 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскільки виконавчий лист у наведеному виконавчому провадженні повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VІІІ, то встановлених Законом підстав для виключення боржника з Єдиного реєстру боржників немає.

Отже, як на момент повернення виконавчих документів, так і на час вирішення цієї справи, відсутні підстави стверджувати, що позивач не має статусу боржника.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 272, 287, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Леха Качинського, 12А, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10014. ) про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом десяти днів з дати його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 березня 2025 р.

Суддя Т.О. Шувалова