Справа № 400/269/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

10 березня 2025 р.справа № 400/269/25

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомленням учасників справи, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДепартаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001,

провизнання дій та бездіяльності протиправними

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі - відповідач або Департамент), в якому просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність Департаменту щодо ненадання інформації на запит та приховування інформації у відповідь на запит позивача на інформацію від 26 грудня 2024 р. в частині дати виконання Департаментом рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21, з урахуванням постанови Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 р. у справі № 490/2472/21.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 пояснив, що 26 грудня 2024 р. він звернувся до відповідача із запитом про надання йому інформації з приводу виконання Департаментом рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі 490/2472/21, а у разі невиконання рішення суду повідомити причини цього. 30 грудня 2024 р. Департамент надав відповідь на запит, в якому проінформував позивача про те, що виконання рішення суду про стягнення з відповідача коштів, здійснюється органом казначейства, у зв`язку з чим Департамент передав йому реквізити для безспірного списання. Позивач вказує, що згідно з відповіддю Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва було виконано ще 21 листопада 2024 р., тобто на день надання Департаментом відповіді на запит позивача, рішення суду було вже фактично виконано. Ці обставини позивач розцінює як протиправні дії і одночасно бездіяльність з боку відповідача, які полягають у ненаданні йому запитуваної інформації та приховування інформації. Позивач стверджує, що відповідач володів необхідною інформацією про дату виконання рішення суду, що підтверджується тим, що в аналогічній ситуації, надаючи відповідь на запит про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 р. у справі № 400/3384/20, Департамент надав інформацію про точну дату перерахування коштів.

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив в його задоволенні відмовити з тих мотивів, що запит ОСОБА_1 був розглянутий і на нього надана вичерпна відповідь в межах компетенції Департаменту. При цьому відповідач наголошує, що не володіє і не повинен володіти інформацією про дату фактичного списання коштів органом казначейства. Стосовно прикладу наведеного позивачем щодо надання інформації про дату виконання рішення у справі № 400/3384/20, відповідач пояснив, що дане рішення виконувалось ним безпосередньо, а не органом казначейства, як у спірному випадку, а тому у нього малась інформація про дату перерахування коштів позивачу, яка і була доведена до позивача.

Позовна заява залишалась без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

26 лютого 2021 р. Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 400/3384/24, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до Департаменту про зобов`язання останнього нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня 2020 р. в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми цієї допомоги.

В наступному, 16 червня 2021 р. Центральний районний суд м. Миколаєва розглянув справу № 490/2472/21 та частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту, а саме стягнув з Департаменту на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 450 грн., як компенсації за тривалу невиплату грошової допомоги.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 р. була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 , рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. в частині розміру моральної шкоди змінено, з Департаменту стягнуто моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

26 грудня 2024 р. позивач звернувся до відповідача із запитом про надання йому інформації з приводу виконання Департаментом низки судових рішень, ухвалених на його користь, в тому числі і рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21.

Зокрема позивач просив надати йому інформацію про дату виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21, з урахуванням постанови Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 р., а в разі невиконання рішення суду повідомити його про причини такого невиконання.

30 грудня 2024 р. Департамент надав відповідь на запит позивача. В частині, яка стосується виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21, відповідач пояснив, що 6 березня 2024 р. до нього надійшов запит Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області про здійснення безспірного списання коштів на корить позивача. На вказаний запит, керуючись Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів, або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (далі - Порядок № 845) Департамент надав відповідь, якою повідомив органу казначейства код програмної класифікації видатків та кредитування бюджету, код економічної класифікації видатків бюджету і рахунок з якого можливе проведення безспірного списання коштів для виконання рішення суду.

Позивач надав лист Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області від 4 грудня 2024 р., яким на запит позивача від 1 грудня 2024 р. його було проінформовано, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21 було виконано 21 листопада 2024 р., шляхом стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_1 2 000 грн. моральної шкоди.

Як слідує із змісту позовної заяви, позивач вважає, що Департамент одночасно вчинив як протиправні дії, так і допустив бездіяльність, не надав інформації на запит і в той же час, приховав від нього інформацію про день фактичного виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21.

Суд відзначає, що на момент звернення до відповідача із запитом (26 грудня 2024 р.), ОСОБА_1 вже отримав відповідь від Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області від 4 грудня 2024 р., яким його було проінформовано, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21 було фактично виконано 21 листопада 2024 р.

Отже, більше ніж за 3 тижні до подання запиту до Департаменту, позивач вже володів інформацією про дату виконання рішення суду.

Подання запиту на інформацію за умови, що особа вже володіє запитуваною інформацією, не відповідає меті правового регулювання Закону України Про доступ до публічної інформації та суперечить меті наділення особи правами, визначеними цим Законом.

Однією з вимог позивача є оскарження бездіяльності відповідача, але Департамент бездіяльності не допустив, так як розглянув запит позивача і надав на нього відповідь.

Аргументи позивача про приховування відповідачем від нього інформації про дату виконання рішення суду, суд не приймає їх до уваги.

Так, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р. у справі № 490/2472/21, з Департаменту на користь ОСОБА_1 було стягнуто 450 грн. моральної шкоди, а постановою Миколаївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 р. сума стягнення була збільшена до 2 000 грн.

Змістом вказаного судового рішення було стягнення з структурного підрозділу органу місцевого самоврядування, яким є Департамент, коштів на користь позивача.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, відповідач не є тим органом, який здійснює безпосереднє виконання судового рішення, а отже і не володіє інформацією про дату його виконання, адже в даному випадку таке виконання здійснюється виключно органом казначейства, який і володіє інформацією про дату списання коштів з боржника та перерахування їх стягувачу.

Стаття 22 ч. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачає, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

З урахуванням викладеного, Департамент не володів і не повинен був володіти інформацією щодо дати виконання органом казначейства рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 р., у зв`язку з чим надав інформацію позивачу в межах власної компетенції про передання органу казначейства реквізитів для безспірного списання коштів.

Посилання позивача на надання йому Департаментом відповіді про дату виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 р. у справі № 400/3384/20, суд до уваги не приймає, так як в даній справі Департамент було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 р., тобто виконання цього рішення суду здійснювалось Департаментом, який володів інформацією про дату перерахування коштів позивачу за цим рішенням.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішувалось, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз