Справа № 760/24726/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участю секретаря судового засідання Костенка Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Мороза О.М., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Мороза О.М., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА 1556030 від 16.09.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позов обґрунтовує тим, що 16.09.2024 він дійсно звертався за номером 102, однак предметом його звернення був не виклик поліції, а скарга на дії поліцейського, що зупинив його та, на думку позивача, зловживав наданими йому владними повноваженнями, а саме не назвав свого прізвища, лише вказав номер екіпажу, вів себе не коректно, зневажливо.

Вказав на порушення під час розгляду справи ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП, а саме не повідомлено про час та місце розгляду справи, не надано можливості скористатись правовою допомогою та надати пояснення.

Просить скасувати постанову серія ЕГА № 1556030 від 16.09.2024, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків.

13 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05 грудня 2024 року до суду найшло клопотання позивача про долучення доказів.

18 грудня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.202 здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи на 12 .02.202.

Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача, адвокатом Риженко Р.М. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1556030 від 16.09.2024 у справі про адміністративне правопорушення, 16.09.2024 в м. Києві, вул. Радосинська, 140, громадянин здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши, що має дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чого насправді не було. Поліс було придбано після зупинки працівником поліції і його дія розпочинається на наступний день. Зафіксовано на нагрудну бодікамеру 470641, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у виді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

Проте, відповідачем в обґрунтування доводів правомірності складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не надано суду жодних доказів, які б підтвердили вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 зазначено, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить доказів, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 183 КУпАП України, а тому суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Мороза О.М., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1556030 від 16.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Майстренко