Справа № 240/5485/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/5485/25

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шувалова Т.О., вивчивши електронну позовну заяву та додані до неї матеріали Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова (просп. Миру, 22, корпус ЖВІ, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10004. РНОКПП/) до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (пл. Корольова, 3/14, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10014. РНОКПП/) про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

До Житомирського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" звернувся Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова, в якому просить суд:

- визнати протиправною і скасувати постанови головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.02.2025 по виконавчому провадженню №77210051 про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору в розмірі 32000 гривень 00 копійок, розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 200 гривень 00 копійок.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суддя дійшла висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язкуз чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання надати позивачу строк для оплати судового збору у зв`язку з відсутністю на момент подачі позову до суду часу фінансування з боку вищого військового керівництва.

Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зважаючи на обставини справи, позивач у цій ситуації не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України Про судовий збір в частині відстрочення сплати судового збору, доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору скаржник не подає.

Сам лише факт відсутності фінансування не може бути підставою для безумовного відстрочення сплати судового збору у всіх абсолютно випадках, а належних доказів на підтвердження обставин щодо відсутності коштів на здійснення оплати судового збору не надано.

Ураховуючи вищевикладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду через систему "Електронний суд" з даним позовом Житомирському військовому інституту імені С.П. Корольова необхідно було сплатити судовий збір у сумі розміром 2422,40 грн (3028,00 х 0,8).

За таких обставин, несплачений розмір судового збору становить 2422,40 грн і має бути сплачений за такими реквізитами:

Отримувач коштів: Житомирська міська отг 22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA4006797;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу*;101; РНОКПП/ЄДРПОУ позивача; Судовий збір, за позовом_____, Житомирський окружний адміністративний суд.

Крім цього, відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно пункту першого частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача звернувся до суду через систему "Електронний суд" 28.02.2025 року. У позовній заяві зазначає, що оскаржувана постанова від 14.02.2025 року надійшла на адресу позивача 18.02.2025 року, тому вважає, що строк звернення до суду з позовом не є пропущеним. Однак матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження факту отримання позивачем спірної постанови саме 18.02.2025 року.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша статті 123 КАС України).

Отже, згідно з частиною першою статті 123 КАС України позивач має право подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення пропущеного строку.

Згідно до пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім цього, пунктом 8 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, згідно із частиною 4 статті 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно з частиною 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Отже, за результатами аналізу вказаних норм, суд звертає увагу позивача на те, що позивач при зверненні до суду з позовом зобов`язаний надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі неможливості надання позивачем таких доказів, він зобов`язаний надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання таких доказів та у разі неможливості самостійно надати докази за необхідності заявити клопотання про їх витребування.

Варто наголосити, що позивачем до позовної заяви, не надано спірної постанови.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду:

- квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн;

- клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом;

- копію спірної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 256, 287, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Т.О. Шувалова