Справа № 140/14151/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14151/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 19.11.2024 № 59 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як учаснику бойових дій з 31.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій. Після досягнення 55-річного віку позивач 13.11.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як учаснику бойових дій, додавши до заяви копії підтверджуючих документів.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 19.11.2024 №59 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком. Рішення обґрунтоване тим, що до заяви про призначення пенсії не було додано довідку про участь у бойових діях.

Доводи ГУ ПФУ у Львівській області, наведені у спірному рішенні щодо відмови у призначенні пенсії позивач вважає необгрунтованими, оскільки документ, який вимагається відповідачем-1 не передбачений чинним законодавством для подання пенсійному органу при вирішенні питання про призначення позивачу, як учаснику бойових дій, пенсії за віком. Разом з тим, факт участі позивача у бойових діях уже був встановлений державою в особі Міністерства внутрішніх справ України під час вирішення питання про наявність підстав для видачі посвідчення учасника бойових дій.

Зазначає, що при постановці на військовий облік та зарахування у резерв, Луцьким військовим комісаром був здійснений запис у військовому квитку де зазначено, що з 12.06.1998 по 25.05.1999 позивач проходив службу у Вибухотехнічній службі Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі УМВС України у Волинській області на посаді техніка-сапера. Приймав участь у пошуку, вилучені, транспортуванні та знешкодженні вибухових пристроїв, боєприпасів, вибухових речовин та засобів підриву.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Згідно з положеннями пункту 11 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Відповідно до норм вказаного Закону ОСОБА_1 було видано безтермінове посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , яке є дійсним на всій території України та відповідно до якого позивач за своїм статусом має право на пільги передбачені зазначеним Законом.

Видане позивачу посвідчення є чинним, недійсним та скасованим у встановленому порядку не визнавалось.

Позивач вважає, що рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 19.11.2024 №59 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно ґрунтується не на детальному аналізі наданих документів та прийняте без урахування повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення для його прийняття. З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзивах на позов від 26.12.2024 ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.44-47) та від 24.12.2024 №1300-5903-7/208907 ГУ ПФУ у Львівській області (а.с.83-89), кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

В обгрунтування своєї позиції вказали, що ОСОБА_1 13.11.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою та пакетом документів щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Органом, який розглядав заяву позивача є ГУ ПФУ у Львівській області. За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення від 19.11.2024 №59 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з тим, що до заяви про призначення пенсії не було додано довідку про участь у бойових діях.

Зазначають, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається, зокрема учасникам бойових дій після досягнення чоловіками 55 років, та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), вік заявника 55 років 02 місяці 13 днів; страховий стаж позивача становить 29 років 02 місяці 14 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України Про затвердження Змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України від 24.11.2022 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ОСС в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, які звертаються за призначенням дострокової пенсії за віком надають документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, а саме: документи про проходження військової служби, довідки згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413), або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації; посвідчення учасника бойових дій.

Для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування необхідно надати довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення, встановленого зразка.

Однак, серед поданих документів для призначення пенсії така довідка відсутня.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем-1 прийнято правомірне рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із недостатньою кількістю документів для призначення пенсії, а саме відсутністю довідки про участь у бойових діях.

З наведених підстав просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Окрім того, відповідачі заперечують проти стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, оскільки заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами та часом, витраченим адвокатом для підготовки зазначених процесуальних документів, а їх сума - необґрунтована.

У поданій до суду 27.12.2024 відповіді на відзив, позивач підтримав вимоги викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

13.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 55 років, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши пакет необхідних документів: копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного коду; копію військового квитка НОМЕР_2 від 14.11.1987; копію послужного списку; копію трудової книжки НОМЕР_3 ; копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 11.05.2016; копію архівної довідки №159 від 17.10.2024 з архіву МВС України у Волинській області про вислугу років; копію витягу з наказу МВС України у Волинській області МВС України від 21.05.1999 №62-о/с (по особовому складу) про звільнення у запас за п. 63 "ж"; копію листа Управління МВС України у Волинській області від 11.12.2019 №3268/05/12/8-2019 (а.с.8-33,50).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2024.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 19.11.2024 №59 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з тим, що до заяви про призначення пенсії не було додано довідку про участь у бойових діях.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Вік заявника 55 років 02 місяці 13 днів. Страховий стаж становитьь29 років 02 місяці 14 днів.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що у разі призначення пенсії учасникам бойових дій відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про проходження військової служби, посвідчення учасника бойових дій, а також довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Довідка про участь у бойових діях серед документів поданих позивачем для призначення пенсії відсутня (а.с.34).

Не погоджуючись з рішенням відповідача-1 щодо відмови у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Так, статтею 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону №1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Досягнення позивачем необхідного пенсійного віку (55 років) та наявність у останнього необхідного стажу (25 років) не є спірним у даній справі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , яке є дійсним на всій території України та відповідно до якого позивач за своїм статусом має право на пільги передбачені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій (а.с.30).

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови ГУ ПФУ у Львівській області у призначенні пенсії позивачу на умовах пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV слугувало фактично не надання до заяви про призначення пенсії довідки про участь у бойових діях.

Так, підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ОСС в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, які звертаються за призначенням дострокової пенсії за віком надають документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, а саме: документи про проходження військової служби, довідки згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413), або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації; посвідчення учасника бойових дій. А особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, які звертаються за призначенням дострокової пенсії за віком надають документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, а саме: посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядок №413, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону);

До заяви про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій позивачем додано: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 11.05.2016, видане Головним управлінням Національної поліції у Волинській області; військовий квиток НОМЕР_2 від 14.11.1987, за змістом якого: з 12.06.1998 по 25.05.1999 позивач проходив службу в Вибухотехнічній службі Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі УМВС України у Волинській області на посаді техніка-сапера. Приймав участь у пошуку, вилучені, транспортуванні та знешкодженні вибухових пристроїв, боєприпасів, вибухових речовин та засобів підриву. Підстава: довідка УМВС України у Волинській області та інші документи (а.с.14-18,30).

Суд враховує ту обставину, що згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №591/3086/16-а участь військовослужбовця у бойових діях може підтверджуватись і фактом набуття статусу учасника бойових дій у розумінні статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.08.2018 у справі №295/1129/17.

У розумінні статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом підтвердження обставини участі військовослужбовця у бойових діях є відповідне посвідчення учасника бойових дій.

ГУ ПФУ у Львівській області помилково при прийнятті спірного рішення вказало на необхідність підтвердження обставин участі військовослужбовця у бойових діях виключно відповідними документами у порядку постанови КМУ від 12.08.1993 №637 та відповідною довідкою про участь у бойових діях.

У даному ж випадку в аспекті статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підтвердженню для призначення пенсії, насамперед, підлягають не обставини участі військовослужбовця у бойових діях, а сам факт набуття позивачем статусу учасника бойових дій.

Суд враховує ту обставину, що правомірність набуття позивачем статусу учасника бойових дій уже була встановлена державою в особі Головного управлінням Національної поліції у Волинській області під час вирішення питання про наявність підстав для видачі позивачу посвідчення учасника бойових дій.

Крім того, позивачем надано лист Управління МВС України у Волинській області від 11.12.2019 №3268/05/12/8-2019, з якого вбачається, що посвідчення учасника бойових дій видане позивачу на підставі п. 11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як особі, яка у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалася до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особі, яка на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час. З матеріалів архівної особової справи встановлено, що ОСОБА_1 в період з 12.06.1998 по 21.05.1999 проходив службу на посадах техніка - сапера вибухотехнічної служби УМВС та техніка - сапера групи організації пошуку та знешкодження вибухових пристроїв і вибухових речовин НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області та приймав безпосередню участь у пошуку, вилученні, транспортуванні та знешкодженні вибухових пристроїв, боєприпасів та засобів підриву. Крім того, у архівній особовій справі є посилання на те, що посвідчення учасника бойових дій від 01.07.1998 серії НОМЕР_4 надавалось на підставі наказу МВС України від 25.12.1997 № 875, копія якого відсутня в архіві ГУНП у Волинській області (а.с.33).

Вищевказане підтверджується також послужним списком ОСОБА_1 та записами в трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с.19-29).

За приписами пункту 11 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII учасниками бойових дій визнаються: особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Суд зауважує, що військовий квиток НОМЕР_2 від 14.11.1987 містить запис про те, що з 12.06.1998 по 25.05.1999 позивач приймав участь у пошуку, вилучені, транспортуванні та знешкодженні вибухових пристроїв, боєприпасів, вибухових речовин та засобів підриву.

Перевіривши правомірність прийняття ГУ ПФУ у Львівській області рішення від 19.11.2024 №59 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV, суд приходить до висновку, що відповідач-1 діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При вирішенні спору в частині позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону №1058-IV як учаснику бойових дій, суд враховує наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з п.п. 3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Суд зауважує, що питання призначення та перерахунок пенсії на підставі того чи іншого закону (з урахуванням наявного в особи загального та пільгового страхового стажу), є повноваженнями пенсійного органу.

Натомість суд надає оцінку діям/рішенням пенсійного органу у разі виникнення спору про правомірність таких дій/рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 ККС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Аналогічна позиції, викладені в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВАСУ від 28.07.2015 справа № К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як учаснику бойових дій належить до повноважень пенсійного органу з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Вирішуючи питання відносно того, котрим з відповідачів порушено права та законні інтереси позивача, суд вказує наступне.

У межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Львівській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Львівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

Таким чином, суд у цій справі дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області рішення від 19.11.2024 №59 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком; зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2024 з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. При цьому обов`язок доводити про неспівмірність витрат на правничу допомогу у даному випадку покладається на відповідача.

У свою чергу, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про представництво та надання правової допомоги від 28.11.2024 №48, укладений з адвокатом Пікуном Борисом Івановичем (а.с.36); акт приймання передачі виконаних робіт від 27.12.2024 до договору про представництво та надання правової допомоги від 28.11.2024 №487 (а.с.80 зворот); калькуляцію вартості послуг з надання правової допомоги від 27.12.2024 з розрахунком витрат адвоката за надану правничу допомогу (а.с.80); ордер АС №1119236 від 02.12.2024 на надання правової допомоги (а.с.37); квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 05.12.2024 на суму 3000,00 грн (а.с.38).

З калькуляції вартості послуг з надання правової допомоги від 27.12.2024 вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: консультація клієнта, дослідження документів, вивчення нормативної бази та узгодження правової позиції, підготовка та подання позовної заяви до суду (2 год) 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта в суді (2 год) - 1000,00 гр. Всього на суму 3000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність суд вказує наступне.

Враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суть виконаних послуг, відсутність юридичного супроводу справи адвокатом в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3000,00 грн є неспівмірною та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Відтак, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, суд (враховуючи також позицію відповідача) вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність таких судових витрат.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Волинській області необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. Решту витрат покласти на позивача.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.11.2024 № 59.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статі 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як учаснику бойових дій з урахуванням правової оцінки наданої судом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн (одну тисячу п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Суддя Т.М. Димарчук