Справа № 367/1741/25
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1741/25
Провадження №2-а/367/97/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2025 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Тараненко О.М.,

розглянувши у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції №2 (м.Ірпінь) Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Биля Володимира Володимировича, Головного управління Національної поліції у Київській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

14.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу поліції №2 (м.Ірпінь) Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Биля Володимира Володимировича, Головного управління Національної поліції у Київській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Позовна заява обґрунтована тим, що 07 лютого 2025 року, приблизно об 20 год 04 хв ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF д.р.н. НОМЕР_1 , по вул. Джерельна у м. Ірпінь, та мав зустріч з працівником поліції інспектором відділу поліції №2 (м. Ірпінь) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській обл. старшим лейтенантом поліції Биля Володимиром Володимировичем.

З пояснень інспектора поліції стало відомо про начебто порушення Позивачем Правил дорожнього руху України, а саме п. 15.10 д. Стоянка заборонена у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. Як наслідок, інспектор поліції склав на Позивача оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4027918 за ч.3 ст.122 КУпАП. Копія зазначеної постанови була вручена Позивачу на місці її складання 07.02.2025. Із зазначеною постановою повністю не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, складеною з помилками, такою, що підлягає скасуванню, а дії уповноваженої особи відповідача по притягненню позивача до адміністративної відповідальності шляхом складання цієї постанови, протиправними з огляду на наступне.

Щодо фактичних обставин справи Позивач вказує про таке.

07 лютого 2025 року, приблизно об 20 год 04 хв ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF д.р.н. НОМЕР_1 , та прибувши за адресою проживання біля будинку у м. Ірпінь по вул. Джерельна, 2, помітив вільне паркомісце та розпочав процес паркування свого транспортного засобу, але не зміг це зробити так як йому перешкоджав невідомий громадянин. Позивач вийшов зі свого автомобіля та повідомив громадянину, щобтой зійшов на тротуар та не заважав руху транспортному засобу, але на прохання та зауваження Позивача громадянин не відреагував, після чого Позивач був змушений залишити свій транспортний засіб з номером телефону під лобовим склом, якомога правіше, щоб не заважати іншим учасникам дорожнього руху (дана подія зафіксована на автомобільний відеореєстратор відеозапис). Повернувшись до автомобіля через 5 хв., замість громадянина стояла жінка, яку Позивач запитав чи вона також буде заважати запаркуватись, на що остання відповіла: «Так буду, я викликала поліцію». Позивач перебував зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був змушений відійти від місця події, щоб завести його до дому. На місце події прибув автомобіль поліції. До Позивача підійшов інспектор відділу поліції №2 (м.Ірпінь) Бучанського районного Управління поліції ГУНП в Київській обл. старший лейтенант поліції Биля Володимир Володимирович та запитав чи Позивач є водієм автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.р.н. НОМЕР_1 , на що Позивач відповів, що так. Після чого, на вимогу працівника поліції, Позивач пред`явив інспектору через систему ДІЯ посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а інспектор сфотографував на свій телефон дану інформацію та повідомив, що Позивач порушив п. 15.10 д ПДР, сів у свій автомобіль та спілкувався з невідомим громадянином та жінкою, які його викликали. О 21 год 21 хв інспектор ОСОБА_3 вийшов зі службового автомобіля та підійшов до Позивача, дуже швидко прочитав права Позивачу за ст. 268 КУпАП та повідомив, що відносно останнього винесена постанова за порушення п. 15.10.д ПДР ст.122 ч.3 КУпАП. На зауваження стосовно того, що права Позивача зовсім не забезпечені та останній не має можливості ними скористатись, так як постанова вже винесена, інспектор ніяк не відреагував та повідомив, що Позивач має право оскаржувати його рішення. Після того як інспектор роздрукував постанову, Позивач почав з нею ознайомлюватись та повідомив, що дана постанова винесена з порушеннями, а саме: не опитано Позивача як учасника події про обставини правопорушення, не вірно вказано місце вчинення правопорушення, не вірно вказане місце проживання, не вірно вказаний час вчинення правопорушення та не вірно зазначено суть і обставини правопорушення. На такі зауваження інспектор ОСОБА_3 ніяк не відреагував. На вільне паркомісце Позивачу не дозволили запаркуватись невідомі громадяни та працівники поліції, через що Позивач був змушений припаркуватись в іншому місці.

Таким чином, вказує про те, що уповноважена особа відповідача не повинна була формально та однобоко підходити до складання відносно Позивача постанови про адміністративне правопорушення, а зобов`язана була всебічно з`ясувати усі обставини по справі, у тому числі, врахувати пояснення та доводи, та вирішити чи є в діях Позивача склад адміністративного правопорушення, не допускати помилок та неточностей в постанові про адміністративне правопорушення, та не порушувати порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що оскаржувана постанова серії ЕНА №4027918 від 07 лютого 2025 року у п. 7 «До постанови додаються» містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, однак, такий запис під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 працівниками поліції не був наданий.

Таким чином, Позивач стверджує, що Постанова не може оцінюватися судом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, оскільки заперечується Позивачем, а інші докази, які б його обґрунтовували, працівниками поліції під час розгляду справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не були надані.

Таким чином, факт притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є недоведеним та безпідставним, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

У зв`язку з наведеним, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 лютого 2025 року серії ЕНА №4027918 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та провадження закрити. Повернути та стягнути з бюджетних асигнувань Відповідача сплачений судовий збір в розмірі 484,48 грн на користь Позивача.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року по вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

27.02.2025 до суду від представника Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло клопотання про долучення доказів, в якому міститься відеодиск, письмові пояснення ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_5 , рапорт інспектора СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ст.лейтенанта поліції Биля В.В., фотознімки місця події із зафіксованим на них автомобілем VOLKSWAGEN GOLF д.р.н. НОМЕР_1 .

03.03.2025 від представника Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначають наступне.

Головне управління Національної поліції в Київській області проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного.

07 лютого 2025 року наряд поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області вирушив на виклик ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце виклику було встановлено, що автомобіль VOLKSWSGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований на проїзній частині. В подальшому було встановлено, що водієм даного транспортного засобу є ОСОБА_1 . Поліцейський згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб. Після перевірки документів, поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розглянувши справу, поліцейський відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП, виніс постанову серії ЕНА №2387479 за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Надалі, поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію під підпис. Також позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови. Вказані обставини також підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Також з даного відеозапису вбачається, що транспортний засіб VOLKSWSGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований не належним чином, що створює перешкоду дорожньому руху.

Представником відповідача також зазначено про те, що постанову було складено уповноваженою особою. Факт паркування автомобіля позивачем з порушенням вимог чинного законодавства не заперечуєтся.

Звертає увагу на те, що певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Представник відповідача зазначає про те, що якщо спірне рішення прийнято органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. Звертає увагу на те, що правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження № К/9901/17897/18) та у постанові від 24.12.2019 року у справі № 459/1801/17 (провадження № К/9901/21710/18), де колегія суддів не знаходить підстав для відступу від вказаної правової позиції. Отже, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо залучення у справі в якості відповідача ОСОБА_3 , вказують про те, що працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17, Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 743/1782/20 та ін.

Зазначає також, що відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських за будь яких обставин і відносно будь якої людини як у робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь якій формі. Завданням кожного поліцейського є сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, а позивач своїми діями, порушивши правила дорожнього руху, поводився зухвало, що суперечить принципам Національної поліції. Вважають, що даний позов поданий виключно для уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити повному обсязі.

У відповіді на відзив від 10.03.2025 Позивач зазначає про те, що не погоджується з доводами Відповідача стосовно того, що недотримання Відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, Позивач стверджує, що діяв виключно з дотриманням правил дорожнього руху та в міру обставин, що склались та створювати перешкоду для руху не мав наміру, що підтверджується записом з відео реєстратора, а лише намагався припаркувати свій транспортний засіб з дотриманням Правил дорожнього руху на вільному місці і не розуміє, чому громадянин (пішохід) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на проїзній частині та перешкоджав Позивачу в русі, що підтверджено відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського на 15 хв запису о 20 год 45 хв. 07.02.2025, в результаті чого Позивач був змушений залишити транспортний засіб на місці події та відвести за місцем проживання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого одразу повернувся до свого автомобіля, під лобовим склом попередньо залишивши номер свого мобільного телефону.

Зазначає про те, що в ситуації, яка склалась, громадянин ОСОБА_4 , а згодом і громадянка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на проїзній частині, створювали небезпеку як собі так і іншим учасникам дорожнього руху, про що не заперечують у своїх поясненнях, здійснили Позивачу перешкоду в русі, що видно з відео реєстратора на автомобілі Позивача, а також підтверджено відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського приблизно на 15 хв запису о 20 год 45 хв. 07.02.2025р. та порушили Правила дорожнього руху.

Вказує також про те, що працівники поліції на звернення, доводи Позивача не відреагували та притягнули його безпідставно до адміністративної відповідальності. Інспектор відділу поліції №2 (м. Ірпінь) Биля Володимир Володимирович чітко зазначає, що відносно Позивача винесена постанова за порушення Правил дорожнього руху, а вже потім ознайомлює останнього з правами, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського на 50 хв запису о 21 год 20 хв. 07.02.2025р., що є порушенням вимог ст. 279 КУпАП. А також постанова складена з не вірними даними, що підтверджено відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, починаючи з 54 хв запису о 21 год 24 хв. 07.02.2025р, з порушенням ст. 283 КУпАП та не дотриманням Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Звертає увагу суду, що 07.02.2025 о 20 год 20 хв в Київській області було оголошено повітряну тривогу та відбій пролунав 08.02.2025 р. о 03 год. 59 хв. Відтак, після оголошення повітряної тривоги громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій, зокрема, припинити роботу та негайно прямувати до найближчої захисної споруди (сховища, підвального приміщення, паркінгу тощо).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, щовідповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА №4027918 від 07 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 07.02.2025 21:00:41 год ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWSGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку у місті, де транспортний засіб, що зупинився, унеможливлює рух інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.10.д. ПДР порушення стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або пішоходів. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 680 гривень.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах. Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

З доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що транспортний засіб VOLKSWSGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований не належним чином, що створює перешкоду дорожньому руху, а отже має місце порушення ОСОБА_1 вимог п.15.10.д ПДР.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Аналіз положень ст. 122 КУпАП свідчить про те, що законодавством про адміністративні правопорушення розмежовано відповідальність за порушення правил стоянки та за порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Положеннями ч. 3 ст. 265-4 КУпАП встановлено, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.

Таким чином розташування транспортного засобу на проїзній частині, де своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками, за змістом підпункту «и» пункту 3 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП є суттєвим перешкоджанням дорожньому руху, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху, якими, зокрема, встановлено заборону стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП України. Зокрема у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів на які послався правопорушник чи висловлення останніх доводів.

Згідно вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності покладається на суб`єкта владних повноважень, що вчиняє дані дії, неприпустиме перекладання на особу, що притягнута до відповідальності обов`язку по доказуванню своєї невинуватості.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, яку він отримав на місці складання постанови.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, в діях ОСОБА_1 суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП, а отже вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.02.2025 №ЕНА №4027918 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 122, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції №2 (м.Ірпінь) Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Биля Володимира Володимировича, Головного управління Національної поліції у Київській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий