Справа № 440/2368/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/2368/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просив:

1) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення, з 12.03.2022 по 11.11.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 12.03.2022 по 11.11.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

3) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, з 14.11.2023 по 25.11.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704;

4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 14.11.2023 по 25.11.2024 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

5) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки;

6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

В ухвалі суд зазначив, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску строку.

05.03.2025 судом одержано заяву представника позивача про усунення недоліків, у якій представник виклав відомості щодо поважності причин пропуску строку звернення.

Розглянувши подану представником позивача заяву про усунення недоліків, суд дійшов такого висновку.

В ухвалі про залишення позову без руху від 26.02.2025 суд чітко вказав представнику позивача на необхідність подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску строку.

Однак, у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом, представник фактично висловлює свою незгоду з висновками суду про пропуск позивачем трьохмісячного строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 по 20.11.2024.

Так, представник позивача зазначає, що

1) Захисник Батьківщини хоче відстояти свої права, незважаючи на лицемірство Держави, тому потрібно з усією повагою віднестися до позивача, оскільки він боронив усіх нас;

2) виплачуючи позивачу грошове забезпечення кожного місяця, не повідомляв останньому інформацію, з яких складових дане грошове забезпечення складається та яким саме чином воно розраховувалося, а тому позивач був фізично позбавлений можливості встановити, що грошове забезпечення йому виплачувалося не у повному обсязі;

3) у позивача була відсутня фізична можливість дізнатись про порушення свого права через відсутність повідомлення про нараховані суми в межах статті 110 КЗпП України та статті 30 ЗУ "Про оплату праці". З метою встановлення правильності нарахування позивачу грошового забезпечення за період служби, останній звернувся до адвоката за правовою допомогою. Після чого представник позивача звернувся до відповідачів із адвокатськими запитами. На момент подачі позову Військова частина НОМЕР_1 та Військова частина НОМЕР_2 на момент подачі позову вище зазначені документи так і не надали.

Суд, однак, вказує на таке:

1) зазначаючи про захист Батьківщини та громадян, доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях позивачем та його представником не надано;

2) доказів перебування ОСОБА_1 у періоди з 19.07.2022 по 20.11.2024 у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до правової допомоги, що обмежувало б можливість своєчасного звернення до відповідача з метою отримання інформації про складові грошового забезпечення, позивачем не надано;

3) доказів тривалого перебування ОСОБА_1 у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори, позивачем не надано;

4) доказів участі ОСОБА_1 у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях позивачем не надано;

5) суд, враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судову практику, за відсутності конкретних (індивідуальних) обставин неможливості своєчасного звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, керується частиною другою статті 8 КАС України;

7) представником ОСОБА_1 не зазначено конкретних індивідуальних підстав, які ускладнили своєчасну реалізацію права на судовий захист саме ОСОБА_1 . Посилання на загальні підстави (військовий стан, військовослужбовець, боронив Батьківщину) не може бути безумовною підставою для поновлення строку

8) у позові позивач стверджує про своє порушене право, зазначаючи що відповідачі не повідомляли останньому інформацію, з яких складових грошове забезпечення складається. При цьому, станом на момент подання позиву відповіді на адвокатські запити щодо складових грошового забезпечення ОСОБА_1 не надійшли. Тобто, позивачу відомо про його порушене право навіть без отримання відповідного повідомлення, всупереч твердженню про неповідомлення відповідачами розрахунків грошового забезпечення, яке виплачувалось ОСОБА_1 за кожен календарний місяць служби.

За відсутності доказів поважності причин пропуску звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду; нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивач помилково ототожнює дату отримання відповіді на адвокатський запит з датою, коли він дізнався про нарахування грошового забезпечення у період з 19.07.2022 по 31.10.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного року, оскільки грошове забезпечення у період з 19.07.2022 по 20.11.2024 позивач отримував щомісяця, а не під час звільнення чи після ознайомлення з листом на запит.

Позивач не своєчасно не виявив належну зацікавленість у обізнаності розрахунків свого грошового забезпечення, при цьому, конкретних індивідуальних підстав неможливості цього зробити позивачем не надано.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом (частина перша статті 8 КАС України).

Згідно частини другої статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд звертає увагу представника позивача на помилковість його стверджень стосовно вимагання від позивача активних дій з перевірки належної виплати грошового забезпечення останньому під час проходження ним служби у воєнний стан, беручи участь у бойових діях. Судом в ухвалі від 26.02.2025 запропоновано надати суду докази на підтвердження обставин неможливості вчинення активних дій. Представнику слід надати суду відповідні докази (довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях, тривале лікування тощо), а не голослівно стверджувати про будь-які гіпотетичні обставини.

Суд роз`яснює представнику позивача, що, крім інших вимог до професії адвоката, адвокат має знати та вірно використовувати процесуальний закон.

Відповідно суд має формальне право повернути позовну заяву ініціатору, однак з метою все ж забезпечити право особи на доступ до правосуддя, вважає доцільним продовжити строк на усунення недоліків та повторно надати час позивачу/представнику позивача усунути недоліки поданого позову у належній формі та згідно вимог процесуального закону, а саме надати докази неможливості своєчасного звернення.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд вважає доцільним продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 160, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.С. Шевяков