Справа № 200/8937/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Справа№200/8937/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 03.02.2021 року проходить військову службу за контрактом у лавах військової частини НОМЕР_1 (Державна прикордонна служба України). 09.03.2022 року перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби другої категорії - навідника-оператора 3 відділення інспектора прикордонної служби першої прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час безпосереднього виконання бойового завдання по відбиттю нападу противника, в м. Волноваха Донецької області, під час руху евакуаційної колони з м. Волноваха Донецької області, виконуючи бойовий наказ з відсічі та стримування агресії збройних сил російської федерації та незаконних збройних формувань проти України, попав під обстріл з реактивних систем залпового вогню «БМ-21 ГРАД» та при падінні отримав травму колінного суглобу правої ноги. Позивач зауважив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року по справі № 200/4939/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року, його позов задоволено частково, зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 100000 грн на місяць, з 18 липня 2023 року до 21 липня 2023 року, з 07 листопада 2023 року до 27 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року до 14 грудня 2023 року, з 29 грудня 2023 року до 11 січня 2024 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням вже виплачених сум. Позивач закцентував свою увагу на тому, що після вище описаних періодів лікування процес лікування отриманої ним 09.03.2022 року тяжкої травми не завершився, оскільки йому була встановлена 3 група інвалідності через дану травму (18.03.2024 року) після проходження МСЕК (Третя, травма пов`язана із захистом Батьківщини) та він продовжував лікуватись (йому дістали меніск, відрізали кістку, вирівняли ногу, вставили залізний стержень, видалили металофіксатори), а відповідач протиправно не нараховував та не виплачував йому додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі до 100 000,00 грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування тяжкого поранення, у зв`язку з чим він знову вимушений звертатись до суду за відновленням своїх порушених прав.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив наступне, що згідно довідки від 18.08.2024 №3620 позивач дійсно проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 03.02.2021 по теперішній час. Як вбачається з матеріалів справи травму позивач отримав 09.03.2022, тобто на момент дії наказу АДПСУ №164-АГ. На виконання вимог постанови КМУ №168, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагороди, передбаченої ПКМУ № 168, та підвищення рівня їх соціального захисту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726, затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Вказаний наказ є обов`язковим для виконання органами охорони державного кордону в тому числі військовою частиною НОМЕР_1 . Відповідно до п.13 Особливостей №726, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в п.2 цих Особливостей, у тому числі які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військоволікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки. За приписами пункту 14 Особливостей №726, винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення. Враховуючи зазначене, додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. виплачується військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають/перебували на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько експертної, медичної) комісії. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 441 від 25.06.2024 затверджено Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України (далі - Наказ № 441). Відповідно до п. 2 Наказу № 441 терміни вживаються в таких значеннях: віддалені наслідки - патологічні прояви, які виявляються в період понад три роки після виникнення патологічного стану; залишкові явища - патологічні прояви, які виявляються протягом першого року після виникнення патологічного стану (цей термін застосовується щодо осіб, стан здоров`я яких характеризується як «закінчений випадок» протягом року від появи патологічних проявів; наслідки - патологічні прояви, які виявляються в строк від одного до трьох років від моменту виникнення патологічного стану; стан після поранення (травми, захворювання, контузії) - патологічний стан, який характеризується перебігом клінічних проявів від моменту виникнення до моменту медичного огляду, але не більше одного року. Відповідач зауважив, що відповідно до наданих стороною позивача документів, відпустка для лікування надавалась позивачу у зв`язку із наслідками після пошкодження та стану після операції, а не у зв`язку з безпосереднім пораненням отриманим 09.03.2022 року. Відповідач звернув увагу на те, що з наданих стороною позивача документів вбачається, що позивач не звертався з відповідним рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 відносно здійснення виплати за період проходження реабілітації в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 07.11.2024 по 20.11.2024 року, та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року. Відповідач зазначив, що після проходження лікування військовослужбовець, якщо лікувальний заклад не здійснив донесення, повинен подати рапорт з документами, які підтверджують проходження стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини. Після розгляду такого рапорту, командир військової частини приймає рішення про задоволення чи відхилення його вимог. У разі прийняття позитивного рішення, даний військовослужбовець вноситься до наказу начальника загону про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. передбаченої постановою КМУ №168. Відповідач зауважив, що на його адресу рапорт чи заява від позивача з вимогою виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. за період проходження реабілітації в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не надходила. Таким чином, рішення начальника загону щодо невиплати додаткової винагороди прийняте не було, оскільки не було обов`язкової заяви позивача. В даному випадку вищенаведене беззаперечно свідчить про те, що військова частина НОМЕР_1 діяла лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованими. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив в якому заперечував проти зазначеного відповідачем у його відзиві та повністю підтримав свої позовні вимоги зазначені раніше ним у його позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відкрито провадження по даній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Звільнено позивача від сплати судового збору.

Учасники справи про відкриття провадження по справі були належним чином повідомлені враховуючи наявність у представника позивача адвоката Печериця Н.С. та відповідача реєстрації кабінету «Електронний суд», про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначено 27.12.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як раніше вже було встановлено Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/4939/24 та зазначено у рішенні суду від 01.10.2024 року - 09 березня 2022 року ОСОБА_1 під час безпосереднього виконання бойового завдання по відбиттю нападу противника, в м. Волноваха Донецької області, під час руху евакуаційної колони з м. Волноваха Донецької області, виконуючи бойовий наказ з відсічі та стримування агресії збройних сил російської федерації та незаконних збройних формувань проти України, попав під обстріл з реактивних систем залпового вогню «БМ-21 ГРАД» та при падінні отримав травму колінного суглобу правої ноги, що підтверджується актом про нещасний випадок № 12/1-2022 від 10.11.2022 року.

Згідно довідки гарнізонної ВЛК № 1593 від 25.07.2023 року травма позивача, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

В період з 18.07.2023 року до 21.07.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичній установі ТОВ «Медичний центр лікаря Тарасюка», що підтверджується епікризом від 21.07.2023 року.

Згідно довідки ВЛК №1593 від 25.07.2023 р. позивач потребував відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Згідно довідки ВЛК № 1809 від 28.08.2023 р. позивач потребував відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

В період з 30.09.2023 року до 20.10.2023 року позивач перебував на лікуванні у клінічному санаторії «Аркадія» ДПСУ в м. Одеса, що підтверджується епікризом від 20.10.2023 року.

В період з 07.11.2023 року до 27.11.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в санаторії «Прикордонник-Немирів», що підтверджується випискою № 897.

В період з 01.12.2023 року до 14.12.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в санаторії «Прикордонник-Немирів», що підтверджується випискою № 942.

В період з 29.12.2023 року до 11.01.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в санаторії «Прикордонник-Немирів», що підтверджується випискою № 983.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4939/24 від 01.10.2024 року було вирішено:

- позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 18.07.2023 року до 21.07.2023 року, з 07.11.2023 року до 27.11.2023 року, з 01.12.2023 року до 14.12.2023 року, з 29.12.2023 року до 11.01.2024 року, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 100000 грн на місяць, з 18.07.2023 року до 21.07.2023 року, з 07.11.2023 року до 27.11.2023 року, з 01.12.2023 року до 14.12.2023 року, з 29.12.2023 року до 11.01.2024 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати правничої допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/4939/24 від 21.11.2024 року постановлено - апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 р. у справі №200/4939/24 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 р. у справі №200/4939/24 - залишити без змін. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Отже, з урахуванням вищенаведеного рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4939/24 від 01.10.2024 року набрало законної сили 21 листопада 2024 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

На даний час, звертаючись до суду позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно за період з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 р. у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум за вказані періоди.

Під час розгляду цієї справи встановлено наступне.

Відповідно до довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України від 12.08.2024 року №3620, якою підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 03.02.2021 року по теперішній час.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії ААГ №605003 позивачу з 18.03.2024 по 01.04.2025 року встановлена третя група інвалідності у зв`язку з травмою пов`язаною із захистом Батьківщини.

Як вже зазначалося судом в ухвалі про відкриття провадження по справі від 27.12.2024 року - позивач, відповідно до наявної в матеріалах позовної заяви копії посвідчення серії НОМЕР_3 виданого від 05.04.2024 року та дійсного до 01.04.2025 року є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Судом встановлено та підтверджується відповідними доказами, що 26.08.2024 року позивач пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ) (довідка гарнізонної ВЛК № 2246 від 26.08.2024 р.), де йому було встановлено такий діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після операції (14.08.24р.): видалення металофіксаторів великогомілкової кістки, артроскопії правого колінного суглоба, «notch» пластики, реконструкції передньої схрещеної зв`язки правого колінного суглоба, по причині застарілого пошкодження передньої схрещеної зв`язки (09.03.2022 р.), хронічної нестабільності правого колінного суглоба, хондропатії навантажувальної зони виростків правої стегнової та великогомілкової кісток III ст. по Outerbridge, - у вигляді незміцнілого післяопераційного рубця, незміцнілого фіброзного мозоля, малорухомості правої нижньої кінцівки, з тимчасовими порушеннями функцій. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог. Потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів. (Акти розслідування нещасного випадку Нвс-1 №12/1-2022 та Нвс-5 №12-2022 від 19.11.2022 р., підписані в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та завірені печаткою частини).

Слід зазначити, що 30.09.2024 року позивач знову пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки гарнізонної ВЛК № 2719 від 30.09.2024 року, де йому було встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок аналогічний тому, що й зазначено у довідці №2246 від 26.08.2024 року. В даній довідці також зазначено - Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог. Потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів.

Судом встановлено, що 17.10.2024 року позивач звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. за час перебування у відпустці для лікування після тяжкої травми (30 календарних днів), відповідно до довідки гарнізонної ВЛК Львівського ВМКЦ № 2246 від 26 серпня 2024 р.. Даний рапорт було зареєстровано (№ 09/54358/24-Вн від 18.10.2024 р.).

Судом встановлено, що відповідач надіслав відповідь від 17.11.2024 року № 02.5.5/13557-24-Вих. на рапорт позивача, наступного змісту: - «[…]. За результатами розгляду повідомляю, що у відповідності до підпункту 1 пункту 2, підпункту 1 пункту 13 Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядку і умов виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 (далі - Особливості): на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується: у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії, - з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки. В поданих Вами із рапортом документах відсутні дані, які підтверджують перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії, - з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки. Враховуючи вищезазначене та у відповідності до підпункту 1 пункту 2, підпункту 1 пункту 13 Особливостей, за вказаний в рапорті від 18.10.2024 №09/54358/24-Вн період відсутні підстави для нарахування та виплати Вам додаткової винагороди.».

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рапорту від 30.10.2024 року, позивач звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. за час перебування у відпустці для лікування після тяжкої травми (30 календарних днів), за період з 30.09.2024 по 30.10.2024 року. Рапорт було зареєстровано за № 09/56858/24-Вн від 30.10.2024 року. В свою чергу матеріали справи не містять доказів стосовно надання відповідачем відповіді на цей рапорт.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки гарнізонної ВЛК № 3284 від 06.11.2024 року позивач пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ), де йому було встановлено такий же діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок, як і у попередніх довідках та було зазначено: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі пункту 23 глави 4 розділу III Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України: Потребує реабілітації (продовження лікування) в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 на чотирнадцять календарних днів.

Згідно виписки № 1527 із медичної карти стаціонарного хворого від 20.11.2024 року, позивач у період з 07.11.2024 по 20.11.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) з діагнозом: залишкові явища після операції 14.08.2024 року.

Судом встановлено, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією рапорту від 28.11.2024 року позивач звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 у період з 07.11.2024 по 20.11.2024 року. Даний рапорт було зареєстровано за № 09/64041/24-Вн від 28.11.2024 року.

В матеріалах справи відсутні докази щодо наданої відповіді на вищезазначений рапорт позивача відповідачем.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки гарнізонної ВЛК № 3705 від 03.12.2024 року позивач пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ), де йому було встановлено такий діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок: наслідки після пошкодження медіального та латерального менісків правого колінного суглоба, розриву передньої хрестоподібної зв`язки (09.03.2022 р.), вільного хондромного тіла, хондромаляції внутрішнього виростка стегнової кістки ІІІ-ІV ступеня, латерального виростка стегнової кістки III ступеня по Оuterbridge, хронічної нестабільності правого колінного суглоба, операцій: артроскопії правого колінного суглоба, видалення вільного хондромного тіла, парціальної резекції медіального та латерального менісків та кукси передньої схрещеної зв`язки, остеофітів; коригуючої, вальгізуючої високої тібіальної остеотомії правої великогомілкової кістки з фіксацією пластиною та гвинтами (18.07.23 р.), видалення металофіксаторів з правої виликогомілкової кістки, артроскопії правого колінного суглоба, «notch» пластики, реконструкції передньої схрещеної зв`язки правого колінного суглоба (14.08.24 р.), - у вигляді зміцнілих фіброзного та кісткового мозолів, розгинальної контрактури правого колінного суглоба, з тимчасовими порушеннями функцій правої нижньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі пункту 23 глави 4 розділу III Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України: Потребує реабілітації (продовження лікування) в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », н.п. Немирів на чотирнадцять календарних днів.

Згідно виписки № 1579 із медичної карти стаціонарного хворого від 17.12.2024 року, позивач у період з 04.12.2024 по 17.12.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) з діагнозом: залишкові явища після операції 14.08.24 року.

Судом встановлено, що також не заперечується сторонами по справі, якщо взяти до уваги їхні заяви подані по суті справи (позовну заяву, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив на позовну заяву), що військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу в розмірі 100 000 грн у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за періоди: з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по теперішній час.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану» № 400 внесено зміни до вказаної вище Постанови № 168, згідно яких, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» 31.03.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - наказ 164-АГ), який був уведений в дію з 24.02.2022, а з 30.07.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби на виконання пункту 2-1 Постанови № 168 видано наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ), який був уведений в дію з 01.08.2022. Тобто, в період лютий - липень 2022 року діяла постанова КМУ № 168 та наказ 164-АГ, а в період з серпня по листопад 2022 року постанова КМУ №168 та наказ 392-АГ (зі змінами).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Порядок № 36), положення якого застосовувались з 01.02.2023.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 726 від 01.09.2023 (далі Наказ № 726).

Відповідно до пункту 4 Наказу 726, цей Наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 червня 2023 року.

Наказом № 726 затверджені Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Особливості № 726).

Пунктом 1 Особливостей № 726 визначено, що ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої пунктами 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).

Пунктом 13 Особливостей № 726 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які:

1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця. У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється протягом поточного розрахункового місяця (пункт 11 Особливостей № 726).

З аналізу вищенаведених норм вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

В даному випадку, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України №164-АГ, №392-АГ, оскільки спірні правовідносини виникли в період перебування позивача на стаціонарному лікуванні та відпустці за станом здоров`я з 25.09.2024 року, тобто вже після втрати чинності зазначеними наказами.

Основними лікувально-профілактичними заходами є диспансеризація, амбулаторне, стаціонарне і санаторно-курортне лікування військовослужбовців (стаття 246 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Судом було встановлено, що позивач у періоди з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року проходив стаціонарне лікування через поранення, пов`язане із захистом Батьківщини в санаторії Державної прикордонної служби України «Прикордонник Немирів», що підтверджується копіями: довідки гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_4 ) від 06.11.2024 року №3284; випискою №1527 із медичної карти стаціонарного хворого; довідки гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_4 ) від 03.12.2024 року №3705; випискою №1579 із медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідач заперечуючи проти виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. за час перебування на лікуванні зазначив у своєму відзиві: - «Окрім іншого, варто звернути увагу суду, що з наданих стороною позивача документів вбачається, що ОСОБА_1 не звертався з відповідним рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 відносно здійснення виплати за період проходження реабілітації в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 07.11.2024 р. по 20.11.2024 р., та з 04.12.2024 р. по 17.12.2024 р. […]. Додаткова винагорода виплачується: з дня отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення до закладу охорони здоров`я (у тому числі при переміщенні з одного закладу до іншого); на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; за наявності довідки про обставини отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; щомісяця на підставі довідки про перебування на лікуванні або донесення (лист) закладу охорони здоров`я, в якому лікується військовослужбовець. Після проходження лікування військовослужбовець, якщо лікувальний заклад не здійснив донесення, повинен подати рапорт з документами, які підтверджують проходження стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини. Після розгляду такого рапорту, командир військової частини приймає рішення про задоволення чи відхилення його вимог. У разі прийняття позитивного рішення, даний військовослужбовець вноситься до наказу начальника загону про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. передбаченої ПКМУ №168. На адресу Відповідача рапорт чи заява від Позивача з вимогою виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. за період проходження реабілітації в умовах санаторію Державної прикордонної служби України «Прикордонник - Немирів» не надходила. Таким чином, рішення начальника загону щодо невиплати додаткової винагороди прийняте не було, оскільки не було обов`язкової заяви Позивача.».

Суд не може погодитися із вищезазначеним, оскільки доказами наявними в матеріалах справи, а саме копією рапорту від 28.11.2024 року підтверджується звернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 з проханням виплати додаткової винагороди за час перебування його на реабілітації в санаторії ДПСУ «Прикордонник-Немирів», даний рапорт був отриманий та зареєстрований відповідачем, що підтверджується наявним у нижньому правому куті QR кодом та вхідним №09/64041/24-Вн від 28.11.2024 року.

Слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів розгляду та надання відповідачем як відповіді на зазначений рапорт так і виплати додаткової винагороди за час перебування позивача на лікарняному після отримання травми та відповідного лікування (відновлення, реабілітації).

Також варто зазначити, що позивачем у межах спірних правовідносин на адресу відповідача було надано три рапорти, з яких за матеріалами справи було надано відповідь відповідачем тільки за одним зверненням позивача та не було за жодний із спірних періодів виплачено додаткової винагороди після отримання поранення.

Представник позивача надаючи відповідь на відзив з цього приводу зазначила наступне: - «[…]. Наведене не в повній мірі відповідає дійсності, адже Позивач тричі звертався до Відповідача з рапортами на виплату додаткової винагороди за спірний період (детально описано в позові), однак отримав відмову на один рапорт (відповідь на який витребовувалась адвокатським запитом) та ігноруванням двох інших рапортів (відповідей не було надано). Щодо періодів, які зазначено у відзиві (з 07.11.2024 р. по 20.11.2024 р., та з 04.12.2024 р. по 17.12.2024 р.), 28.11.2024р. військовослужбовець ОСОБА_1 звернувся до керівництва НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. за час перебування на стаціонарному лікуванні в умовах санаторію Державної прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 у період з 07.11.2024 р. по 20.11.2024 р. Даний рапорт було зареєстровано (№ 09/64041/24-Вн від 28.11.2024 р.) та долучено до позовної заяви. Однак відповіді на даний рапорт Відповідач станом на день подання відповіді на відзив так і не отримав. За період з 04.12.2024 р. по 17.12.2024 р. ОСОБА_1 дійсно не подав рапорт, адже строки звернення до суду спливали та все-одно подані попередні рапорти за інші періоди лікування не були задоволені.».

Суд звертає увагу, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000 гривень за періоди стаціонарного лікування з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 року до 17.12.2024 року.

Стосовно позовних вимог про нарахування та виплату щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000 гривень за періоди з 27.08.2024 року по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, суд зазначає наступне.

Положення Особливостей № 726 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 16 травня 2024 року у справі № 520/16191/23.

Судом було встановлено, що позивач 26.08.2024 року пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ) (довідка гарнізонної ВЛК № 2246 від 26.08.2024 р.), де йому було встановлено такий діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після операції (14.08.24р.): видалення металофіксаторів великогомілкової кістки, артроскопії правого колінного суглоба, «notch» пластики, реконструкції передньої схрещеної зв`язки правого колінного суглоба, по причині застарілого пошкодження передньої схрещеної зв`язки (09.03.2022 р.), хронічної нестабільності правого колінного суглоба, хондропатії навантажувальної зони виростків правої стегнової та великогомілкової кісток III ст. по Outerbridge, - у вигляді незміцнілого післяопераційного рубця, незміцнілого фіброзного мозоля, малорухомості правої нижньої кінцівки, з тимчасовими порушеннями функцій. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог. Потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів. (Акти розслідування нещасного випадку Нвс-1 №12/1-2022 та Нвс-5 №12-2022 від 19.11.2022 р., підписані в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та завірені печаткою частини).

В подальшому 30.09.2024 року позивач знову пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки гарнізонної ВЛК № 2719 від 30.09.2024 року, де йому було встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок аналогічний тому, що й зазначено у довідці №2246 від 26.08.2024 року. В даній довідці також зазначено - Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року № 370 травма класифікується як тяжка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог. Потребує відпустки для лікування після травми на тридцять календарних днів.

Судом встановлено, що 17.10.2024 року позивач звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. за час перебування у відпустці для лікування після тяжкої травми (30 календарних днів), відповідно до довідки гарнізонної ВЛК Львівського ВМКЦ № 2246 від 26 серпня 2024 р. № 2246. Даний рапорт було зареєстровано (№ 09/54358/24-Вн від 18.10.2024 р.).

На вищезазначений рапорт відповідач надіслав відповідь від 17.11.2024 року № 02.5.5/13557-24-Вих., в якому по суті відмовив у нарахуванні та виплати позивачу додаткової винагороди.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рапорту від 30.10.2024 року, позивач звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. за час перебування у відпустці для лікування після тяжкої травми (30 календарних днів), за період з 30.09.2024 по 30.10.2024 року. Рапорт було зареєстровано за № 09/56858/24-Вн від 30.10.2024 року. В свою чергу матеріали справи не містять доказів стосовно надання відповідачем відповіді на даний рапорт.

Отже, слід констатувати той, факт що для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування встановлено дві умови, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Довідками гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_4 ) від 26.08.2024 року №2246 та від 30.09.2024 року №2719 підтверджується наявність у позивача двох необхідних умов, для отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 під час перебування у відпустці, це те, що «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини» та «Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року №370 травма класифікується як тяжка».

В даному випадку суд не може ставити під сумнів зазначене у даних довідках, вищенаведені довідки не визнані у суді недійсними, доказів протилежного з боку відповідача матеріали справи також не містять.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині позовних вимог позивача теж підлягають задоволенню.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно за період з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та як похідна вимога, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум за вказані періоди.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч.1,2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8937/24 від 27 грудня 2024 року позивача було звільнено від сплати судового збору, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_3 виданого від 05.04.2024 року та дійсного до 01.04.2025 року він є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) на його користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн., суд зазначає наступне.

Питання стягнення судових витрат за правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн. в даному рішенні не вирішувалось за відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів в частині оплати послуг адвоката позивачем, але відповідно до приписів ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України це питання може бути вирішено шляхом подання заяви учасником справи та розглядом додаткового рішення виключно з цього питання. Отже, в цій вимозі позивача слід відмовити.

Приймаючи рішення судом також враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (п. 23) та «Серявін та інші проти України» (п. 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно за період з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум за вказані періоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 березня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець