Справа № 640/9559/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/9559/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/9559/22 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач), з такими вимогами:

- визнати протиправною Розпорядження №15-22/1557 від 04.05.2022 Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у призначені та виплати допомоги на проживання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання відповідно до п. 3Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, на підставі заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.04.2022 з березня 2022 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови суду відповідно до статті 382 КАС України.

В обґрунтування вимог зазначено, що 28.04.2022 позивач подав відповідачу заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб відповідно до положень постанови КМУ № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

У відповідь на заяву від 28.04.2022 відповідач розпорядженням від 04.05.2022 № 15-22/1557 відмовив позивачу в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, обґрунтовуючи тим, що ВПО яка була облікована до 24.02.2022 року у регіоні, що включений до переліку затвердженому розпорядженням № 204 (в тому числі якій було припинено виплату такої допомоги), може отримати допомогу відповідно до Порядку № 332 лише у разі нового переміщення, яке здійснене відповідно до Порядку оформлення і видачі довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 змінено назву відповідача.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) згідно з довідкою від 04.02.2020 № 3005-, є внутрішньо переміщеною особою, перемістилась з м. Донецьк та переїхала до м. Києва, де взята на облік, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

28.04.2022 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про надання допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

Розпорядженням Управління соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 04.05.2022 № 15-22/1557 позивачу відмовлено у наданні допомоги на проживання згідно з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», оскільки внутрішньо переміщена особа, яка була облікована до 24.02.2022 у регіоні, що включений до переліку, затвердженому розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204, та не отримувала допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (в тому числі, якій було припинено виплату такої допомоги), може отримувати допомогу лише у разі нового переміщення, що підтверджується довідкою про взяття облік внутрішньо переміщеної особи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Як установлено судом, позивач відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Пунктом 7 Порядку № 505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та не спростовано відповідачем позивач не отримувала державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги для внутрiшньо переміщених осіб для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014.

Отже, станом на 24.02.2022 позивач не отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п. 1 Порядку № 332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204.

Згідно з п.3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи слідує, що позивач до 24.02.2022 обліковувалася за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 04.02.2020 № 3005-.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р «Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в пункті 2 Порядку № 332: Волинська область; Дніпропетровська область; Донецька область; Житомирська область; Запорізька область; Київська область; м. Київ; Луганська область; Миколаївська область; Одеська область; Сумська область; Харківська область; Херсонська область; Чернігівська область входили до відповідного переліку.

Зазначене свідчить про те, що позивач станом на 24.02.2022 обліковувалася на території, що включена до відповідного переліку територій, на яких ведуться бойові дії.

Зі змісту розпорядження Управління соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 13.05.2022 № 15-22/1818 убачається, що підставою відмови у призначенні та нарахуванні позивачу допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі фактично слугувало те, що в період з 24.02.2022 позивач повторно не переміщалась у Порядку № 509 з міста Києва.

Як установлено з матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк, Донецької області та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, як внутрішньо переміщена особа з 04.02.2020.

У той же час, суд вказує, що положеннями Порядку № 332 не передбачено такої підстави для відмови у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, як відсутність нового (повторного) переміщення.

Чинними нормами права, а саме положеннями п. 3 Порядку № 332 передбачено заборону лише на призначення та надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку.

З огляду на викладене, з урахуванням перебування позивача станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку № 332, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування з 01.03.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332.

Також суд звертає увагу, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, відповідно до Розділу 2.11 якого, вся територія міста Києва віднесена до території з визначеною датою завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) 30 квітня 2022 року.

Позивач звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй допомоги на проживання згідно з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 до завершення бойових дій на території міста Києва, а саме 28.04.2022, а тому відмова у наданні їй такої допомоги до 30.04.2022 є протиправною.

Частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відмова відповідача у призначені допомоги на проживання позивачу оформлена розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 15-22/1557 від 04.05.2022, яким відмовлено у наданні допомоги на проживання згідно з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 15-22/1557 від 04.05.2022.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування зазначеного вище розпорядження, слід також зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, починаючи з березня 2022 року.

Кінцева дату виплати такої допомоги не є спірним питанням у цій справі, а тому її повинен визначити відповідач з урахуванням зміни обставин та чинного законодавства, у тому числі з врахуванням інформації, зазначеної в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

Щодо позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Управління соціального захисту населення Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови суду відповідно до статті 382 КАС України суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не обов`язком. У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, а тому відмовляє в цій частині позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер і позов підлягає задоволенню, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Озерна, 18-А, м. Київ, ідентифікаційний код 37445416) про визнання протиправним розпорядження та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 15-22/1557 від 04.05.2022 Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відмову у наданні допомоги на проживання ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.04.2022, починаючи з березня 2022 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива