Справа № 320/19433/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа №320/19433/23

адміністративне провадження №К/990/6381/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року

у справі № 320/19433/23 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради національної безпеки і оборони України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Апарату Ради національної безпеки і оборони України, в якому просив:

- стягнути з Апарату Ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 :

- середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 18.05.2021 по 04.05.2023 в сумі 2 155 759, 15 грн;

- заборгованість з оплати за надані дні відпустки та компенсації за невикористані дні відпустки в сумі 1 318 347, 53 грн;

- допомоги відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про державну службу» в розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 227 370 грн;

- середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 23.05.2022 по день постановлення судом рішення, в порядку ст. 117 Кодексу законів про працю України, з розрахунку 677, 70 грн в день, що на момент складання позовної заяви становило 9 487,80 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Апарату Ради національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 18.05.2021 по 04.05.2023 в сумі 2 155 759 (два мільйони сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 15 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями суду в частині відмови у задоволенні позову, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

В обґрунтування скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не застосували норми права, які підлягали застосуванню та не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 23 грудня 2020 року у справі № 805/3641/17-а, від 24 лютого 2021 року у справі №818/1551/17, від 03 квітня 2024 року у справі №500/7831/21 та від 08 січня 2025 року у справі №753/8125/17 щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про відпустки», ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», п. 2 ч. 1 ст. 82 КЗпП України, ч. 1 ст. 83 КЗпП України, абзацу першого пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 в редакції, що діяла за станом на 23.05.2023 року - на день звільнення, абзацу четвертого пункту 3 Порядку №100.

Також скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 21.10.2021 року у справі №640/19103/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2020 року у справі № 821/1083/17 щодо застосування статті 236 КЗпП України, частини першої статті 116 КЗпП України, статті 117 КЗпП України.

Окрім того, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статті 57 Закону України «Про державну службу», статті 13 Закону України «Про оплату праці», пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 320/19433/23.

Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу № 320/19433/23.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний