Справа № 754/18037/24
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/79/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. Вимоги обґрунтовані тим, що постановою від 11.12.2024 року співробітником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25 500,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 11.12.2024 року близько 17 год. 50 хв., позивач рухався за кермом ТЗ Tesla модель 3, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Оноре де Бальзака у крайній лівій смузі. Співробітники патрульної поліції, їхали на службовому ТЗ «Рено Дастер» у крайній правій смузі по вул. Оноре де Бальзака, у попутному напрямку. Після того, як позивачем було зроблено випередження та перелаштування в іншу смугу, без порушення правил дорожнього руху, на наступному світлофорі співробітники патрульної поліції порівнялись з ТЗ за кермом якого перебував позивач, включили проблискові маячки, та надали наказ (вимогу) зупинити ТЗ. Після того як, позивач виконав вимогу співробітників патрульної поліції, зупинив ТЗ за адресою: АДРЕСА_1 , співробітники патрульної поліції не надали йому жодного пояснення, на яких законних підставах відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» його було зупинено. Після зупинки позивачем було надано співробітнику патрульної поліції для перевірки технічний паспорт на ТЗ та посвідчення водія. Перевіривши документи, співробітник патрульної поліції повідомив, що позивач перебуває у розшуку, як особа яка порушила правила військового обліку та йому необхідно з ними проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування всіх обставин, щодо перебування в розшуку у системі Оберіг, але при цьому не надали жодного доказу, що його перебування в розшуку. Після цього позивач разом зі співробітниками патрульної поліції прохав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому співробітники патрульної поліції передали його співробітнику ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що позивачу необхідно оновити свої військово - облікові дані та пройти сьогодні військово - лікарську комісію за адресою: АДРЕСА_3 . Від проходження ВЛК, позивач не відмовлявся, та попросив співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 надати йому можливість пройти ВЛК зі своєю медичною документацією, яка знаходиться у нього вдома і повністю може підтвердити фактичний стан здоров`я для з`ясування ступеня придатності до подальшого проходження військової служби та виписати повістку, але співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився це робити, та повідомив, що стосовно позивача буде складений протокол та постанова про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З даними діями співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не погодився, та надав окремо письмові пояснення. Після надання позивачем письмових пояснень співробітнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 почав складати протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 року. Під час складання протоколу, позивач попросив надати законні повноваження, що співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 має на це законне право виписувати та складати протокол та постанову, але підтверджуючих законних повноважень мені позивачу співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 так і не було надано. У протоколі позивачем, додатково були надані пояснення: «Від ВЛК не відмовляюсь, а прошу перенести на наступний день, що медична документація знаходиться в мене дома» Також, позивачем додатково було зроблено усне клопотання стосовно перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, але співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 на це не звернув увагу, чим саме порушив його законне право на захист та на отримання правової допомоги. Оскаржувана постанова від 11.12.2024 року була ухвалена як і протокол від 11.12.2024 року в один день і час, а саме коли позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто практично відразу після того, як позивач попросив співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 призначити іншу дату для проходження ВЛК, оскільки він при собі не мав необхідних медичних документів, які могли б допомогти членам ВЛК об`єктивно визначити ступінь моєї придатності до військової служби. Відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (ЗАТВЕРДЖЕНО Наказом Міністерства Оборони України 01 січня 2024 року № 3) протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Мені Позивачу не було надано підтвердження відповідних повноважень працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він має право, або певні повноваження оформлювати матеріали про адміністративні правопорушення, на що звертаю увагу суду. Позивач зазначає, що він не відмовлявся від проходження ВЛК, а зазначив лише про те, що готовий пройти ВЛК коли забере з дому необхідні медичні документи, на що має законне право. Також позивач звертає увагу суду, що відповідно до Примітки, Положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Тобто, як такої потреби доправляти мене до ІНФОРМАЦІЯ_2 для додаткового уточнення даних не було, оскільки уточненні дані можна було отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами. Позивач вважаю, що така поведінка співробітників патрульної поліції була направлена на залякування, психологічний тиск на нього, а також на проходження ВЛК з порушенням відповідних процедур, що всупереч визначенню ВЛК могло б дати викривлений результат, щодо оцінки його придатності для проходження військової служби в Збройних Силах України. Таким чином вважає, що співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 допущені ряд процесуальних порушень під час розгляду та складання протоколу та постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № від 11.12.2024 року, позивача було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у тому числі тому, що ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено притягнення до відповідальності саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чого позивач не робив, тобто у його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення. Також при розгляді справи та винесені даної постанови від 11.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 , не дали можливість позивачу можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, та винесли протокол та постанову без його участі. Справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Від позивача клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення його не повідомляли, належним чином не сповістили про місце і час розгляду справи. А тому, було порушено законну процедуру притягнення до адміністративної відповідальності позивача та ухвалено незаконну постанову № від 11.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення. За таких обставин, позивач вважає, що підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення відсутні, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, на електронну пошту суду від представника надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що 11 грудня 2024 позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Так, 11.12.2024 здійснювалася підготовка направлення на ВЛК за №61а/112 і виписувалася картка обстеження та медичного огляду. Однак, в процесі підготовки вказаних документів позивач заявив однозначну та беззаперечну відмову від проходження ВЛК, в зв`язку з чим подальша підготовка документів та їх вручення позивачу було припинено через недоцільність. В цей же день, 11.12.2024, уповноваженою особою відповідача було складено протокол №475 про вчинене позивачем адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП - відмова від отримання направлення на ВЛК, чим порушено позивачем в особливий період вимоги абзацу четвертого частини першої ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При складанні протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчено власноручним підписом позивача у протоколі. При складанні протоколу та у своїх поясненнях позивач не заявляв про порушення його прав, оскільки такі порушення були відсутні. 11 грудня 2024 начальником відповідача відносно позивача винесена постанова №475 (далі - Постанова), якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 2101 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. Із врахуванням того, що позивач свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, обставин, які б пом`якшували вину позивача, встановлено не було, було винесено штраф в межах максимального розміру, передбаченого санкцією ч.3 ст. 2101 КУпАП. Копія Постанови була отримана позивачем в день її винесення - 11.12.2024. Згідно зі ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Частина 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» унормовує, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин. Абзац восьмий пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначає, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів. Таким чином, вимога відповідача про проходження позивачем ВЛК була законною вимогою, вимога відповідача до позивача була пред`явлена в особливий період. Не виконання відповідачем в особливий законної вимоги відповідача про проходження ВЛК є порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Слід зазначити, що безпосередньо відповідач не здійснює медичний огляд військовозобов`язаних, оскільки ці функції здійснює військово-лікарська комісія, яка складається із фахових лікарів відповідних спеціалізацій. Саме при проходженні ВЛК її членами-лікарями вивчається стан здоров`я військовозобов`язаного, в тому числі і надана ним медична документація про стан його здоров`я. Тому питання тривалості проходження ВЛК, подання і розгляд медичних документів про стан здоров`я здійснюється при проходженні ВЛК, а НЕ при направленні військовозобов`язаного на ВЛК. Відповідачем не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я. Тому апелювання позивача до необхідності надання йому часу для збору медичних документів є нерелевантним аргументом. Щодо відсутності при позивачеві його медичної документації, яка необхідна йому для проходження ВЛК, що передбачено п.3.5 Положення про військово-лікарську експертизу в збройних Силах України (затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402). Відповідач вважав би за доцільне акцентувати увагу на тому, що відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статтею 17 Закону України «Про оборону України» також визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Відповідач вважає дії позивача такими, що спрямовані на невиконання позивачем своїх конституційних обов`язків.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно громадянина ОСОБА_1 складена постанова по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500,00 грн..

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії та відмовився отримувати о 18 год.30 хв. 11 грудня 2024 направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на ВЛК для проходження медичного огляду за адресою АДРЕСА_3 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У поданому до суду позові, позивач вказує на те, що підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення відсутні, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню, оскільки позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, а просив перенести на іншу дату та зазначив, що готовий пройти ВЛК, однак потрібно забрати з дому необхідні медичні документи.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною шостою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, однак військовозобов`язаний може пройти ВЛК на збірних пунктах районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я, але за наявності направлення на військово-лікарську комісію.

В оскаржуваній постанові № 475 від 11.12.2024 зазначено, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, представником відповідача надано матеріали направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на військово-лікарську комісію від 11.12.2024 року з яких убачається, що у відібраних письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено про те, що у нього були відсутні при собі усі лікарські документи, та просить перенести на іншу дату для їх підготовки.

Крім того, направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на військово-лікарську комісію від 11.12.2024 року не містить зазначення дату та час на які було призначено медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, письмові матеріали не містять належних доказів про вчинення порушення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зазначеного у постанові №475 від 11.12.2024 року.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, вважає, що оскаржувана постанова №475 від 11.12.2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у розмірі переплаченої суми.

Вивчивши письмові матеріали справи, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про повернення позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень, згідно платіжної інструкції № КВТ4-А2Т4-ВЗК7-К854 від 17.12.2024 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.210-1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити.

Постанову №475 у справі про адміністративне правопорушення, ухвалену 11.12.2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП згідно постанови №475 від 11.12.2024 року - закрити.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що сплачений згідно платіжної інструкції № КВТ4-А2Т4-ВЗК7-К854 від 17.12.2024 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Дані відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду виготовлено 10.03.2025.

Суддя: Т.А.Зотько