Справа № 260/4698/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4698/24 пров. № А/857/23517/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.08.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Пенсійний фонд України, про визнання протиправною бездіяльності щодо підготовки та направлення подання для повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло; спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Микуляк П.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 21.08.2024р., м.Ужгород; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Закарпатській обл. щодо підготовки та направлення подання до Управління Державної казначейської служби /ДКС/ України у Закарпатській обл. для повернення 17800 грн помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Закарпатській обл. підготувати та направити подання до Управління ДКС України у Закарпатській обл. для повернення 17800 грн. помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

стягнути з відповідача сплачений судовий збір (а.с.1-3).

Згідно ухвали суду від 22.07.2024р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.23-24).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.08.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні подання до Управління ДКС України у Закарпатській обл. для повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 17800 грн.; зобов`язано відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. підготувати та направити подання до Управління ДКС України у Закарпатській обл. для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 17800 грн., сплаченого згідно з квитанцією № від 27.10.2023р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.41-48).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Закарпатській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити (а.с.52-54).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що апелянт не має можливості підтвердити відомості, які зазначені в заяві, інформаційній довідці № 02-11/459 від 14.03.2024р., витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, оскільки в нього відсутній доступ до реєстру речових прав на нерухоме майно, а ідентифікатор, що міститься у довідці, не розпізнається. Також позивач не надав інформацію про відсутність реєстрації за ним права власності на нерухоме майно до 01.01.2013р.

Всі вищеперераховані документи повинні надаватися нотаріусу для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що придбавається вперше. Водночас, із інформації, яка наведена у зверненні позивача та доданих до нього документах, неможливо зробити висновок про те, що останній придбав житло вперше.

Отже, звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування можливе за умови наявності інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів (інформації, відомостей, довідок тощо), що необхідні для звільнення від сплати збору, покладається на покупця.

ПФ України не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити факт придбання житла конкретною особою вперше.

Право звільнити покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за умови наявності інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, належить нотаріусу, а не органам ПФ України.

Позивач ОСОБА_1 скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.67-75).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 27.10.2023р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В. за реєстровим № 1343 (а.с.7-8).

При оформленні купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , позивач сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості квартири, а саме 17800 грн. (а.с.6).

26.03.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 17800 грн, як такого, що сплачений помилково. До вказаної заяви позивач долучив копії документів, які визначені пп.«в» п.15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 1740 від 03.11.1998р.

Листом № 0700-0604-8/20984 від 28.03.2024р. відповідач ГУ ПФ України в Закарпатській обл. повідомив позивачу про відмову в задоволенні його заяви. Причиною такої відмови визначено ту обставину, що всі довідки мають бути надані нотаріусу перед нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу нерухомого майна для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що придбавається вперше. При цьому, обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів (інформації, відомостей, довідок тощо), що необхідні для звільнення від сплати збору, покладається на покупця. ПФ України не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити факт придбання житла конкретною особою вперше.

Окрім того, з доданих до заяви документів не вбачається за можливе зробити висновок про придбавання житла вперше (а.с.13 і на звороті).

03.04.2024р. позивач повторно звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 17800 грн, як такого, що сплачений помилково.

Згідно листа № 15302-19112/К-04/8-2800/24 від 22.04.2024р. відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача (а.с.14 і на звороті).

26.04.2024р. позивач в черговий раз звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 17800 грн, як такого, що сплачений помилково.

Відповідно до листа № 0700-0604-8/34388 від 28.05.2024р. відповідач наголосив на тому, що право звільнити покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі пп.«в» або «г» п.15 Порядку № 1740 за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, належить нотаріусу, а не органам ПФ України. Окрім того, у довідці Міжгірської селищної ради Закарпатської обл. № 02-11/459 від 14.03.2024р. про невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є відсутньою інформація за період з 01.01.2021р. по 27.10.2023р. (день укладення договору купівлі продажу).

Щодо поданих інформаційних довідок стосовно позивача та дружини, то відповідач не має можливості підтвердити відомості, що містяться в довідках, оскільки не має доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно, а ідентифікатор, що міститься на довідці не розпізнається.

Враховуючи наведене, правових підстав для повернення коштів від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 17800 грн., немає (а.с.15-16).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що, починаючи з 26.09.2020р., запроваджено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі використати його вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу ПФ України визначені пп.«в» п.15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.

За таких обставин суд виснував, що ОСОБА_1 дійсно вперше придбавав житло за договором купівлі-продажу квартири від 27.10.2023р. та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна ОСОБА_1 сплачений помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж, у зв`язку з чим кошти в сумі 17800 грн., сплачені позивачем при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та узгоджуються з фактичними обставинами справи, з наступних підстав.

Спірні відносини у цій справі виникли з приводу реалізації позивачем права на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України № 400/97-ВР від 26.06.1997р. «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз.1, 2, 3 п.9 ст.1 цього Закону платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання вказаного Закону регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затв. постановою КМ України № 1740 від 03.11.1998р., зі змінами, які внесені постановою КМ України № 866 від 23.09.2020р. «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26.09.2020р.

Пунктом 15-1 Порядку № 1740 передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Згідно з п.п.15-2, 15-3 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, починаючи з 26.09.2020р., шляхом внесення змін до Порядку № 1740 законодавець визначив дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа має подати нотаріусу такі обов`язкові документи:

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з місця проживання (після 1992 року).

Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона має право подати до органу ПФ України заяву про повернення коштів з бюджету.

Звертаючись після 26.09.2020р. про повернення з бюджету помилково сплачених коштів, саме платник повинен надати докази на підтвердження того, що помилився, коли сплачував збір, - передбачені пп.«в» п.15-2 Порядку № 1740 документи на підтвердження того, що він придбав житло вперше.

Відповідно до п.7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затв. постановою правління ПФ України № 21-2 від 27.09.2010р., суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`язок прийняття рішень про наявність чи відсутність підстав для повернення коштів на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затв. наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013р. /Порядок № 787/, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Факт придбання позивачем нерухомого майна вперше підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою 25.03.2024р. за № 371290919.

Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради Закарпатської обл. № 02-11/459 від 14.03.2024р. ОСОБА_1 не використовував право на приватизацію державного житлового фонду в період з 05.03.1991р. по 14.03.2024р.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше станом на 27.10.2023р. чи підтверджували реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна, свідчили про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору станом на 27.10.2023р., відповідач не надав.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 дійсно вперше придбавав житло за договором купівлі-продажу квартири від 27.10.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався до пенсійного органу із заявами, в яких просив вжити заходів для повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

На підтвердження того, що нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , придбана ним вперше, до заяв про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, поданих до пенсійного органу, долучив пакет документів, передбачених Порядком № 1740.

Зокрема, серед іншого, позивачем була надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 371290919 від 25.03.2024р.

Не зважаючи на вказані обставини, відповідачем не було належним чином розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.04.2024р. (вхідний № 4902/8), не надано оцінку доводам зазначеним у цій заяві та не перевірено право позивача на повернення збору згідно поданих ним документів, як особи, яка вперше придбавала житло.

Зокрема, відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 , купуючи квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , придбавав житло вперше.

Також повторно відмовляючи у задоволенні заяви позивача, пенсійний орган не конкретизував, в чому полягають недоліки наданих документів, а тому така відмова носить формальний характер.

Виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, сплачений позивачем помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж, у зв`язку з чим кошти в сумі 17800 грн, сплачені позивачем при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Таким чином, рішення ГУ ПФ України у Закарпатській обл., викладене в листі № 0700-0604-8/34388 від 28.05.2024р., про відмову у формуванні та скеруванні до органу державної казначейської служби подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, не ґрунтується на вимогах закону, є формальним, через що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача сформувати подання до територіального органу ДКС України для повернення помилково сплачених коштів в розмірі 17800 грн., сплаченого згідно з квитанцією № від 27.10.2023р., на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від його вартості, апеляційний суд зазначає, що така вимога є своєчасною та обґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання ГУ ПФ України у Закарпатській обл. підготувати та направити подання до Управління ДКС України у Закарпатській обл. для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 17800 грн., сплаченого згідно з квитанцією № від 27.10.2023р.

Вирішуючи наведений спір, апеляційний суд надає перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, в зв`язку з чим дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають нормам процесуального права.

Водночас, доводи апелянта побудовані на переоцінці наявних доказів і усуненні помилок застосування норм матеріального права судом першої інстанції; будь-яких нових доказів до матеріалів справи останнім не представлено.

Отже, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у визначений спосіб.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Закарпатській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.08.2024р. в адміністративній справі № 260/4698/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного судового рішення: 10.03.2025р.