Справа № 320/9933/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 березня 2025 року м. Київ № 320/9933/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024», в особі директора Алексєєнка О.Д., 27.02.2025 року звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.12.2024 року № 12223948/45576613 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 05.12.2024 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024» (, адреса: 08631, Київська обл., Фастівський р-н, с-ще Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 29, кв. 64) від 05.12.2024 року №1 датою її фактичного подання на реєстрацію;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, адреса: 03151, м. Київ, вулиця Святослава Хороброго, буд. 5) та Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024» (, адреса: 08631, Київська обл., Фастівський р-н, с-ще Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 29, кв. 64) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. коп.

Суд, перевіривши матеріали позовної заяви, документи долучені до справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України заява повертається у випадку, коли позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з тим, виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до вимог ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Як вбачається із позовної заяви така подана до Київського окружного адміністративного суду 27.02.2025 року та підписана представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024», в особі директора - Алексєєнком О.Д.

Однак матеріали справи не містять жодних документів (повноважень) на представництво інтересів позивача у справі, такі документи не зазначені і у додатках до позовної заяви.

Відповідно підтверджуючих документів, що позовна заява подана за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, станом на день подачі позову, суду не надано.

Суд вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Як зазначалось, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України заява повертається у випадку, коли позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, з огляду на вказане позовну заяву слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБС-2024» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії -вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Вісьтак М.Я.