Справа № 560/17113/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатська діяльність, що надавав право для призначення на посаду судді - 3 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатської діяльності, що надавав право для призначення на посаду судді - 3 роки, з 15 квітня 2020 року, визначивши розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 56% суддівської винагороди;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" із розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" із розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху після відкриття провадження у справі. Надано термін для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивачка вважає, що строк звернення до суду не пропущено та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій вказує про те, що дізнався з листа від 08.11.2024 про відмову щодо обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та проведення перерахунку з 01.01.2024.

Вирішуючи зазначену заяву позивача, суд враховує таке.

Положеннями частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Хоча спір у даному випадку стосується довічного грошового утримання судді, однак до спірних правовідносин в частині обчислення строків звернення до суду є застосовними юридичні позиції Верховного Суду щодо виплати пенсії.

Довічне грошове утримання, як і пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії (довічного грошового утримання) чи був здійснений його перерахунок, з яких складових воно складається, як обраховане та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок його складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія (довічне грошове утримання) вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2024 року щодо заяви позивача від 25.10.2024 року не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти майже через один рік після отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за січень 2024 року.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 року у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем рішення від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 ст. 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які охоплюють період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом, тобто з 01.01.2024 року по 18.05.2024 року, заявлені з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Такий самий принцип обчислення строку звернення до суду з позовом застосований Верховним Судом у постановах від 17.01.2023 року у справі № 620/2043/19, від 18.01.2023 року у справі № 460/2461/21, від 10.04.2023 року у справі № 240/18017/22, від 26.06.2024 року у справі № 520/29247/23.

Позивач не надав належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік".

Керуючись частиною 15 статті 171, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік".

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року по 18.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуюча суддя Д.Д. Гнап