Справа № 320/3571/22
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року справа №320/3571/22

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

визнати протиправними та скасувати:

??- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.04.2018 року №Ф-111479-53У, винесену ГУ ДФС у Київській області, про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) в розмірі 1898,16 грн;

??- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 року №Ф-111479-53У, винесену ГУ ДФС у Київській області, про сплату ОСОБА_1 боргу в розмірі 2102,93 грн. (з яких штраф у розмірі 910,61 грн., пеня у розмірі 1192,32 грн.);

- стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь позивача - ОСОБА_1 кошти в сумі 5139,20 грн.

Позов мотивовано відсутністю підстав для сплати позивачем, як фізичною особою-підприємцем, єдиного внеску, оскільки він являється пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області. Останній також, зазначив, що нарахування в розмірі 2888,16 грн проведені відповідачем на підставі таблиці 2 додатку 5 Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2016 рік, поданого ОСОБА_1 начебто особисто 17.01.2017 року за № до Іванківської податкової служби, де позивачем начебто самостійно визначено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2016 рік в розмірі 2888,16 грн. В подальшому цей звіт внесено до Реєстру застрахованих осіб та відображено в інтегрованій картці платника. Однак ніякої звітності за вказаний період Позивачем не подавалося.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якій останній просить суд відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки він вважає, що діяв відповідно до норм чинного законодавства. Зазначив, що станом на 01.11.2021 у ОСОБА_1 в ІКП по єдиному внеску обліковується заборгованість в сумі 3467,98 гривень. У зв?язку із наявною заборгованістю, ГУ ДПС у Київській області по ОСОБА_1 сформовано та направлено вимогу від 4 грудня 2018 року №Ф-111479-53, яку було направлено засобами поштового зв`язку 16.01.2019, та отримано позивачем особисто У зв?язку із наявною заборгованістю, ГУ ДПС у Київській області по ФОП ОСОБА_1 сформовано та направлено вимогу від 24 квітня 2018 року №Ф-111479-53, яку було направлено засобами поштового зв?язку 18.10.2018 та отримано позивачем особисто.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформаційних та аналітичних даних ДПС фізична особа підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в періоді з 10.01.1999 по 23.03.2021 роки перебував на податковому обліку у Вишгородській ДПІ. 3 23.03.2021 року стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку.

В періоді з 01.04.2012 по 01.12.2012 рік ФОП ОСОБА_1 застосовував спрощену систему оподаткування (2 група 20%); з 01.01.2013 по 01.10.2013 рік - загальну систему оподаткування; з 01.10.2013 по 23.03.2021 роки - спрощену систему оподаткування (3 група 5%).

Згідно даних інформаційних ресурсів обласного рівня ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником єдиного внеску з 10.01.1999 за №692А. З 10.02.2016 року - пенсіонер за віком.

Згідно таблиці 2 додатку 5 Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, поданого позивачем особисто від 17.01.2017 за № до Іванківської ДП, позивачем самостійно визначено суму доходу, яку на нараховується єдиний внесок за 2016 рік в розмірі 2888,16 гривень. Звіт відповідно до квитанції 2 внесено до Реєстру застрахованих осіб та відображено в інтегрованій картці платника.

Позивач стверджує, що ніякої звітності за вказаний період Позивач не подавав, втім як і не отримував від Головного управління ДПС у Київській області поштових відправлень про наявність боргу.

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування заборгованості протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1.1.2 п. 1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи виконують такі функції: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування(п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464).

Відповідно до п.4 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч.3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. (п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI).

Позивач вважає, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість зі сплати єдиного внеску, згідно поданого звіту, оскільки він звільнений від його сплати.

Суд не погоджується з такими доводами з наступних підстав.

На час подання позивачем звіту у 2016 році був чинний наказ Міністерства доходів і зборів № 454 від 09.09.2013 "Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Порядок № 454 )

Цей Порядок встановлює порядок, строки подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено суми єдиного внеску до органів доходів і зборів, та його форму

Згідно п.п. 4.11 п.4 Порядку №454 ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 2 додатка 5 до цього Порядку.

Відповідно до пп.2.17 п.2 Порядку№454 відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник.

У п.п.3.3 Порядку №454 зазначено, що ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Звіт зазначеними особами не подається.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, не подається звіт особами, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Вони можуть бути платниками лише за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому, у разі подання звіту, така особа є відповідальною за правильність його заповнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , згідно посвідчення № НОМЕР_1 , є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Разом з тим, встановлено, що позивачем до Головного управління ДПС у Київській області подано звіт від 17.01.2017 № НОМЕР-1 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати за 2016 рік у розмірі 3797,64 грн.

Отже, позивачем самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати, тобто таке зобов`язання є узгодженим, тому сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, з огляду на що, для скасування звіту за 2016 рік у відповідача підстав не було, а тому заборгованість нарахована правомірно.

Судом встановлено, що відповідно до ІКП по єдиному внеску станом на 01.01.2016 року обліковувався борг в сумі 1683,21 гривень.

Протягом 2016 року в автоматичному режимі, проведено щоквартальні нарахування:

??19.01.2016 - 1434,51 грн. (за IV квартал 2015 року),

??19.04.2016 - 909,48 грн. (за січень-лютий 2016 року)

??17.01.2017 - 2888,16 грн. (згідно поданого звіту за 2016 рік).

Сплата проведена несвоєчасно, а саме:

??12.10.2016-4027,20 грн.

??12.10.2016-957,00 грн.

??17.01.2017 - 33,00 грн.

14.09.2021-370,80 грн.

22.10.2021 - 162,31 грн.

Згідно пп.2 п.11.ст.25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не ' сплачених сум. Внеску.

Разом з тим, згідно з п.10.ст.25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.25 Закону №2464, за несвоєчасну сплату єдиного внеску ГУ ДПС у Київській області по ФОП ОСОБА_1 було сформовано Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 2102,93 грн., в т. ч.: штраф у розмірі 910,61 грн., пеня у розмірі 1192,32 грн. за період з 29.10.2014 по 12,10.2016 роки, яке направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та було позивачем отримано особисто 04.10.2018 року.

Станом на 01.11.2021 у ОСОБА_1 в ІКП по єдиному внеску обліковується заборгованість в сумі 3467,98 гривень. У зв?язку із наявною заборгованістю, ГУ ДПС у Київській області по ОСОБА_1 сформовано та направлено вимогу від 4 грудня 2018 року №Ф-111479-53, яку було направлено засобами поштового зв`язку 16.01.2019, та отримано позивачем особисто.

У зв?язку із наявною заборгованістю, ГУ ДПС у Київській області по ФОП ОСОБА_1 сформовано та направлено вимогу від 24 квітня 2018 року №Ф-111479-53, яку було направлено засобами поштового зв?язку 18.10.2018 та отримано позивачем особисто.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Вимоги про сплату боргу надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації платника.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з вимогами п. З розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що , перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Таку ж позицію зайняв Шостий апеляційний адміністративний суд по справі №320/5965/18, постановою якого від 17.09.2019, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 скасовано, та у задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та оскільки суму єдиного внеску за 2016 рік визначено самостійно позивачем, а не відповідачем, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.