Справа № 460/6490/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
при секретарі судового засідання: Прачук І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення у справі №460/6490/24 за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ТзОВ «АГРІ ТРАНС» звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №2364/17000704 від 11.03.2024 про застосування пені в розмірі 1023724,35 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 11.03.2024 №2364/17000704. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12284,70 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №460/6490/24 без змін.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» надійшла заява про стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судових витрат на правничу допомогу в розмірі 12813,77 грн. В обґрунтування заяви покликається на те, що заявлені до відшкодування витрати за апеляційну інстанцію є співмірними та адекватними у співвідношенні до обсягу наданих позивачу послуг та складності справи, зазначена сума не є непропорційно завищеною (зауважимо, що порівнюючи з ціною позову, яка складає 1 023 724,35грн. вказана сума витрат на правову допомогу складає лише 1,17%).

Від відповідача, Головного управління ДПС у Рівненській області, надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. На думку відповідача, зазначені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав.

Представник Головного управління ДПС у Рівненській області взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, колегія суддів вважає, що вказана заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 цієї ж статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши надані докази, суд апеляційної інстанції зазначає, що з приводу надання правничої допомоги, у наданих документах міститься опис наданих послуг саме по цих спірних правовідносинах, тобто наявні усі дані, які дають можливість ідентифікувати надані послуги та прослідкувати взаємний зв`язок із цим спором.

Із матеріалів справи слідує, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач подав такі документи:

1. копія договору про надання правничої допомоги від 12 червня 2024 року. яким підтверджується надання Адвокатським Бюро «Миколи Бляшина» правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС»;

2. копія звіту про надану правничу допомогу Адвокатським Бюро «Миколи Бляшина» Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» по справі №460/6490/24 на стадії апеляційного провадження;

3. копія рахунку №INV-002533 від 03.12.2024р (гонорар за правову допомогу);

4. копія рахунку від 22.01.2024р (відшкодування фактичних витрат).

Оплата за вищевказану правничу (правову) допомогу у справі №460/6490/24 в суді апеляційної інстанції здійснена позивачем у розмірі 12000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжною інструкцією .

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року у справі № 520/8489/19, від 07 травня 2020 року у справі № 320/3271/19, від 10 березня 2020 року у справі № 520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду (постанова від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.) про те, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 268).

Водночас, у зазначеному рішенні Європейського суду з прав людини також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Таким чином, на думку колегії суддів, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є співмірною та адекватною у співвідношенні до обсягу наданих позивачу послуг та складності справи, не є непропорційно завищеними, та спрямовані не на збагачення, а виключно на відшкодування мінімальних витрат позивача, пов`язаних з оскарженням протиправного податкового повідомлення-рішення відповідача

Також до відшкодування підлягають транспорті витрати пов`язані з прибуттям адвоката з м.Рівне у м. Львів та у зворотному напрямку, які документально підтверджені в розмірі 213,77 грн.

Що стосується добових витрат адвоката, згідно наказу №02/25-в «Про відрядження» від 20.01.2025 р. у розмірі 600,00 грн., то колегія суддів зазначає, що при вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Проаналізувавши наведене вище, колегія суддів зазначає, що добові витрати адвоката у розмірі 600,00 грн. не є тими необхідними витратами, що підлягають відшкодуванню.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь позивачки судові витрати в розмірі 12213,77 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІ ТРАНС» про ухвалення додаткового рішення у справі №460/6490/24 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 12213 (дванадцять тисяч двісті тринадцять) грн 77 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повний текст додаткової постанови складено 07.03.2025