Справа № 360/14/25
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/14/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неврахування позивачу до його пільгового підземного стажу за Списком №1 періоду навчання в Професійно-технічному училищі №74 м.Первомайська Ворошиловградської області за спеціальністю «Електрослюсар підземний (з умінням виконання робіт машиніста гірничих виймальних машин)» з 01.09.1984 по 31.12.1987; періодів роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988, з 27.12.1988 по 27.12.1988, з 10.01.1989 по 10.01.1989, з 14.03.1989 по 14.03.1989, з 30.03.1989 по 30.03.1989, з 01.04.1989 по 10.04.1989 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Родіна» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» та періоду строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу до його пільгового підземного стажу за Списком №1 період навчання в Професійно-технічному училищі №74 м.Первомайська Ворошиловградської області за спеціальністю «Електрослюсар підземний (з умінням виконання робіт машиніста гірничих виймальних машин)» з 01.09.1984 по 31.12.1987; періоди роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988, з 27.12.1988 по 27.12.1988, з 10.01.1989 по 10.01.1989, з 14.03.1989 по 14.03.1989, з 30.03.1989 по 30.03.1989, з 01.04.1989 по 10.04.1989 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Родіна» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» та період строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991, здійснивши в звязку з цим перерахунок пенсії з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум з дати її призначення, тобто з 18.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, пенсія за віком на пільгових умовах призначена з 18.07.2024.

Після призначення пенсії від відповідача не надходило жодних повідомлень стосовно того, що певні періоди його роботи не враховано до пільгового чи загального страхового стажу. При цьому, відповідачем при призначенні пенсії протиправно не було враховано до пільгового підземного стажу за Списком №1 стаж позивача: з 01.09.1984 по 31.12.1987 навчання в Професійно-технічному училищі №74 м. Первомайська Ворошиловградської області за спеціальністю «Електрослюсар підземний (з умінням виконання робіт машиніста гірничих виймальних машин)»; з 13.01.1988 по 22.01.1988, з 27.12.1988 по 27.12.1988, з 10.01.1989 по 10.01.1989, з 14.03.1989 по 14.03.1989, з 30.03.1989 по 30.03.1989, з 01.04.1989 по 10.04.1989 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Родіна» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» та період строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991.

Представник зазначає, що трудовою книжкою позивача, дипломом та військовим квитком підтверджується зазначений стаж. Крім того, період строкової служби враховано до загального страхового стажу, але не враховано до пільгового стажу за Списком №1.

Вказані дії вплинули на визначення коефіцієнту трудового стажу та, відповідно, на розмір пенсії позивача, оскільки у відповідності абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З огляду на зазначене, представник позивача вважає, що дії відповідача щодо неврахування спірних періодів до пільгового стажу за Списком №1 є протиправними.

Ухвалою суду від 08.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти вимог з огляд на таке.

За результатами розгляду заяви позивача від 19.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 27.06.2024 №30 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В рішенні про відмову зазначено, що: ...пільговий стаж зарахований за індивідуальними відомостями про застраховану особу, оскільки згідно наданих документів пільговий стаж потребує додаткового уточнення, тому що відсутня трудова книжка, а дане підприємство знаходиться на окупованій території. В пільгових довідках від 30.01.2020 №№ 61, 62, 63 та від 31.01.2020 № 818 невірне посилання на постанову, відсутнє посилання на атестацію робочого місця....

Однак, Головним управлінням в Херсонській області, за результатами перевірки електронної пенсійної справи позивача до Головних управлінь Пенсійного фонду України у Львівській та Донецькій областях було надіслано лист щодо перегляду розрахунку пільгового стажу, про що також листом від 02.07.2024 за № 2100-0304- 8/29147 було повідомлено Позивача.

В подальшому, за принципом екстериторіальності відповідачем розглянуто питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах (за заявою від 19.06.2024) та прийнято рішення призначити з 18.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч. 2 статті 114 Закону №1058, про що також листом від 29.08.2024 за № 2100-0304-8/36892 було повідомлено позивача.

Згідно з довідкою від 30.01.2020 № 61 період роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988 роботодавцем до пільгового стажу не зараховано, оскільки у зазначений період позивачем роботи, передбачені Списком №1 фактично не виконувались, у графі за професією, посадою зазначено: нет выходов, нет оплаты (мовою оригіналу).

Далі, у довідці зазначено, що позивач виконував роботи передбачені Списком №1 у період з 23.01.1988 по 26.12.1988, з 28.12.1988 по 09.01.1989, з 11.01.1989 по 13.03.1989.

У довідці від 30.01.2020 № 62 зазначено, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 підлягають зарахуванню періоди роботи з 15.03.1989 по 29.03.1989, з 31.03.1989 по 31.03.1989, з 11.04.1989 по 17.05.1989.

Таким чином, у зв`язку з не підтвердженням, довідками від 30.01.2020 за №№61,62 пільгового стажу роботи, відповідач вважає, що ним правомірно позивачу до такого стажу не зараховано спірні періоди (дні).

Також зазначено, що необхідною умовою для зарахування періоду навчання до пільгового стажу за Списком №1 є відсутність перерв між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не більше трьох місяців та відсутності періодів будь-якої іншої роботи.

Однак, між навчанням та періодом роботи за набутою професією наявний період роботи, що не віднесено до пільгового стажу за Списком №1. Період навчання в Професійно-технічному училищі №74 м.Первомайська Ворошиловградської області зараховано до страхового стаж позивача.

Період проходження строкової військової служби зараховується до пільгового стажу лише для визначення права на призначення пенсії і не підлягає зарахуванню у подвійному розмірі.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що вчинені ним дії є законними та такими, що скасуванню не підлягають. Пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є пенсіонером, пенсію за віком на пільгових умовах призначено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області з 18.07.2024.

З матеріалів пенсійної справи № 30 встановлено, що страховий стаж позивача склав 38 років 2 місяці 28 днів, пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах - 14 років 5 місяців 11 днів. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988, дні роботи: 27.12.1988, 10.01.1989, 14.03.1989, 30.03.1989, 01.04.1989; період навчання з 01.09.1984 по 31.12.1987, період проходження військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991.

Дублікат трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , дата заповнення 12.11.2004, містить такі записи щодо спірних періодів:

- 01.09194 31.12.1987 навчання в ПТУ № 7 за професією електрослюсар підземний (запис № 1, підстава: диплом НОМЕР_3 );

Шахта «Родіна» Виробничого об`єднання «П-Вугілля»

- 13.01.1988 прийнято електрослюсарем підземним 3 р. з повним робочим днем під землею (запис № 2, підстава: наказ № 8/к від 11.01.1988);

- 17.05.1989 звільнено за п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР, у зв`язку з призовом в радянську армію (запис №3, підстава: наказ 108/к від 16.05.1988);

- 31.05.1989 24.05.1991 служба в лавах радянської армії (запис № 4, підстава: в/к НОМЕР_4 ).

Записи засвідчені підписами відповідальних осіб та печаткою підприємства.

Зазначений дублікат трудової книжки наданий суду разом з матеріалами пенсійної справи № 30, що свідчить про його наявність у відповідача.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 (далі - Закон № 1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058).

Статтею 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших робочих із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частині другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв робіт професій, посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Пункт 3 цього Порядку визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 10 дяля підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Статтею 62 Закону№ 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Системний аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, для підтвердження реального виконання конкретних трудових обов`язків передбачено складання уточнюючих довідок.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивача період роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988 та дні роботи: 27.12.1988, 10.01.1989, 14.03.1989, 30.03.1989, 01.04.1989 зазначені як трудовий стаж.

Однак, згідно з довідкою від 30.01.2020 № 61 у період роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988 позивачем роботи, передбачені Списком №1 фактично не виконувались, у графі за професією, посадою зазначено: немає виходів, немає оплати. Зазначено, що позивач виконував роботи, передбачені Списком №1, у період з 23.01.1988 по 26.12.1988, з 28.12.1988 по 09.01.1989, з 11.01.1989 по 13.03.1989.

У довідці від 30.01.2020 № 62 зазначено, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 підлягають зарахуванню періоди роботи з 15.03.1989 по 29.03.1989, з 31.03.1989 по 31.03.1989, з 11.04.1989 по 17.05.1989.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає належними доказами у справі щодо підтвердження пільгового періоду роботи позивача саме зазначені уточнюючі довідки від 30.01.2020 № 61 та № 62, згідно з якими у період роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988 та дні роботи: 27.12.1988, 10.01.1989, 14.03.1989, 30.03.1989, 01.04.1989 позивач фактично не виконував роботи, передбачені Списком №1.

У зв`язку з цим, оцінюючі у сукупності зібрані у справі докази, у суду відсутні законодавчо визначені підстави для зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача.

Тобто позовні вимоги щодо зарахування періоду роботи з 13.01.1988 по 22.01.1988 та днів роботи: 27.12.1988, 10.01.1989, 14.03.1989, 30.03.1989, 01.04.1989 до пільгового стажу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання в Професійно-технічному училищі №74 м. Первомайська Ворошиловградської області за спеціальністю «Електрослюсар підземний (з умінням виконання робіт машиніста гірничих виймальних машин)» з 01.09.1984 по 31.12.1987 та періоду строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, обов`язковою умовою для зарахування зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби є те, що особа станом на момент призову вже працювала або перебувала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За даними трудової книжки встановлено, що з 13.01.1988 позивач працював в Шахті «Родіна» Виробничого об`єднання «П-Вугілля» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею.

При цьому, згідно запису № 3 позивач був звільнений 17.05.1989 із займаної посади у зв`язку з призовом до Радянської Армії. Наступний запис, а також копія військового квитка підтверджують, що позивач проходив строкову військову службу у період з 31.05.1989 по 24.05.1991.

З огляду на викладене, станом на момент призову на строкову військову службу позивач вже працював у шахті на посаді, яка передбачала повний робочий день під землею, що, у свою чергу, дає право на включення періоду військової служби до пільгового стажу.

Окрім цього, частиною першою статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, для зарахування навчання у професійно-технічному навчальному закладі необхідно дотриматися умови, коли початок роботи за професією відбувся не пізніше трьох місяців з дня закінчення навчання.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що у період з 01.09.1984 по 31.12.1987 позивач навчався у Професійно-технічному училищі №74 м. Первомайська Ворошиловградської області за спеціальністю «Електрослюсар підземний (з умінням виконання робіт машиніста гірничих виймальних машин)».

Як встановлено раніше, 23.01.1988 позивач почав працювати за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Таким чином, строк між закінчення навчання та першим днем роботи не перевищує три місяці, що також дає право на зарахування періоду навчання до пільгового стажу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно під час призначення пенсії позивачу не зарахував до його пільгового стажу періоди навчання та проходження строкової військової служби, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою суду від 08.01.2025 позивачу відстрочену сплату судового збору у розмірі 968,96 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в цій справі.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 968,96 грн належить стягнути зі сторін по 484,48 грн з кожного.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, місто Херсон, вулиця Валентини Крицак, 6, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 періоду періоду навчання в Професійно-технічному училищі №74 м. Первомайська Ворошиловградської області з 01.09.1984 по 31.12.1987 та періоду строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 період періоду навчання в Професійно-технічному училищі №74 м. Первомайська Ворошиловградської області з 01.09.1984 по 31.12.1987 та період строкової військової служби з 31.05.1989 по 24.05.1991 та здійснити перерахунок пенсії з 18.07.2024 з виплатою заборгованості, враховуючи фактично виплачені суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України судовий збір у сумі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.В. Борзаниця