Справа № 480/8526/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2025 року м. Суми Справа № 480/8526/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
1. Суть спору. Позиція сторін. Заяви учасників. Процесуальні дії суду.
1.2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з наступним: відсутністю факту перевірки відповідачем дотримання податкового законодавства саме позивачем; відсутністю факту здійснення 20.09.2022 позивачем продажу алкогольних напоїв; недоведеністю факту порушення позивачем норм ч.9 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР; відсутністю у відповідача законних повноважень для складання ППР, у зв`язку з порушенням платником податків ч.9 ст.15-3 вказаного Закону.
1.3. Судом 24.01.2023 було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
1.4. Позивачем 03.02.2023 було подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, про що 21.02.2025 було постановлено ухвалу.
1.5. До суду 10.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
1.6. Відзив мотивовано тим, що перевіряючими було вручено наказ про проведення перевірки та відповідні направлення під підпис ОСОБА_2 , як уповноваженій особі ФОП ОСОБА_1 . Відмови від отримання наказу не висловлено, чим фактично підтверджено своє відношення до господарської діяльності позивача. ОСОБА_2 допустив перевіряючи до здійснення перевірки, чим вичерпано дію наказу на проведення перевірки, як акту індивідуальної дії. Фактична перевірка господарської діяльності позивача була розпочата та проведена у присутності Феноти О.А. - особи, яка фактично від імені позивача відповідала за порядок проведення розрахункових операцій в день проведення перевірки. Інших уповноважених осіб від позивача під час перевірки в приміщенні не було. Податковим кодексом України не передбачено вимоги, щодо обов`язкової присутності при здійсненні фактичної перевірки чи підписанні матеріалів складених за результатами її проведення, виключно посадових осіб платника або безпосередньо ФОП. За результатами перевірки було складено акт, в якому встановлено порушення позивачем вимог законодавства. Тому відповідачем правомірно було винесено щодо позивача два ППР про застосування штрафних санкцій за продаж алкоголю без застосування РРО та у заборонений час доби.
1.7. До суду 22.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем не обґунтовано заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Чек від 20.09.2022 № 011536 не містить даних щодо назви щодо реалізованого товару, тому позиція відповідача щодо продажу 20.09.2022 алкогольного пива не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи.
1.8. До суду 06.03.2023 надійшло клопотання відповідача про призначення засідання у спрощеному позовному провадженні та про виклик свідків. Судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, про що 21.02.2025 було постановлено ухвалу.
1.9. До суду 06.03.2023 від відповідача надішли заперечення, в яких відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
1.10. Судом 03.07.2024 було постановлено ухвалу про витребування у сторін доказів та письмових пояснень. Сторонами було виконано вимоги ухвали суду.
1.11. До суду 26.02.2025 надійшли додаткові пояснення позивача та заява про стягнення витрат на правничу допомогу.
2. Встановлені судом фактичні обставини. Висновки суду та їх мотиви.
2.1. На підставі доповідної записки начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Сумській області призначено проведення фактичної перевірку позивача (а.с.80).
2.2. Перевірку призначено наказом відповідача від 08.09.2022 № 706-КП. Проведення фактичної перевірку позивача призначено за місцем розташування господарського об`єкту, зокрема кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 , строком не більше 10 діб, у період з 19.09.2022 (а.с.79).
2.3. Копію зазначеного наказу вручено ОСОБА_2 20.09.2022 о 13 год. 25 хв. (а.с.69).
2.4. Відповідач не спростовує той факт, що у приміщенні кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 , підприємницька діяльність здійснюється не лише позивачем, а й іншими підприємцями.
2.5. Відповідачем 08.09.2022 було видано направлення на перевірку кожному перевіряючому № 1076/18-28-07-06 та № 1077/18-28-07-06. Два направлення та службові посвідчення посадових осіб відповідача пред`явлені ОСОБА_2 20.09.2022 о 13 год. 25 хв. (а.с.69).
2.6. У період з 20.09.2022 до 22.09.2022 посадовими особами відповідача, в присутності ОСОБА_2 , було проведено фактичну перевірку кафетерію, де здійснює підриємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
2.7. За результатами перевірки було складено акт від 22.09.2022 № 1933/18/19/РРО/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення позивачем норм пп.1-2 ст.3 Закону № 2755-VI, ч.9 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, п.6 розділу ІІ Положення, затвердженого постановою правління НБУ від 19.12.2017 № 148 та ст.24 КЗпП України. (а.с.10-16).
2.8. Акт перевірки не підписано особою від суб`єкту господарювання, а тому посадовоми особами відповідача 22.09.2022 складено акт про неможливість підписання та вручення матеріалів перевірки. Вказане вбачається з акту перевірки та не спростовується сторонам (а.с.12).
2.10. Позивачем 28.10.2024 подано скаргу до ДПС України щодо скасування спірних ППР. У задоволенні скарги позивача відповідачем було відмовлено, про що прийнято рішення від 12.12.2022 (а.с.19-24).
2.11. Позивач вважає вказані рішення протиправними, а тому звернувся до суду з позовом про їх скасування.
2.12. Відповідно до п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.
2.13. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (пп.75.1.3. п. 75.1 ст.75 ПК України).
2.14. Згідно з п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
2.15. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності підстави, коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1. п.80.1 ст.80 ПК України).
2.16. Пунктом 80.4 ст.80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп.20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
2.17. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).
2.18. Положенням п.81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
2.19. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
2.20. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
2.21. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
2.22. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
2.23. Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1. ст.86 ПК України).
2.24. Пунктом 86.5 ст.86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст.80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.
2.25. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
2.26. Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
2.27. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови.
2.28. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
2.29. Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст.58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу (п.86.8 ст.86 ПК України).
2.30. Отже, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства. Тому за відсутності пропроведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків, а саме шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями, необхідно дотриматися певних умов, зокрема, спочатку провести податкову перевірку.
2.31. Нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків перевіркт.
2.32. Тому у випадку незаконності перевірки прийняті за її результатами акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
2.33. Водночас суд не повинен надавати оцінку правомірності спірних рішень по суті, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.
2.34. Як встановлено судом, наказ на проведення перевірки вручено ОСОБА_2 20.09.2022. Два направлення та службові посвідчення посадових осіб відповідача також пред`явлені ОСОБА_2 .
2.35. Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.14.1.36 ст.14 ПКУ).
2.36. Відповідно до відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 є самостійним суб`єктом господарювання та не може відповідати за господарську діяльність іншого суб`єкта - ФОП ОСОБА_1 .
2.37. Доказів того, що ОСОБА_2 є посадовою (службовою) особою позивача, його уповноваженим представником або особою, яка фактично проводила розрахункові операції, матеріали справи не містять.
2.38. Суд звертає увагу, що згідно з п.21.1 ст.21 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають широке коло повноважень, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.
2.39. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів; доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу; залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.
2.40. Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 фактично проводив розрахункові операції за адресою АДРЕСА_1 , зокрема відео та/або фотозйомки такого. Також у справі відсутні докази того, що товар, отриманий під час контрольної розрахункової операції, повернутий позивачу або позивачу здійснено відшкодування витрат такого товару. Крім того, є обгрунтованою позиція позивача, що в чеку термінала № 011536 від 20.09.2022 не вбачається продажу алкогольного напою (зазначено лише вартість товару).
2.41. Згідно з ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
2.42. Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
2.43. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч положень ст.ст. 73-75 КАС України, не доведено суду належними та допустимими доказами факту дотримання посадовоми особами позивача вимог п.80.1 ст.80 ПК України, а саме в частині порядку проведення фактичної перевірки позивача. Як вже зазначались, навіть можливі факти порушень не є достатньою підставою для застосування відповідних наслідків, якщо порушена процедура проведення перевірки.
2.44. Тому наслідки такої перевірки, відображені в акті та ППР, прийняті на підставі такого акту є такими, що не відповідають критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України.
2.45. Отже, позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування спірних ППР.
3. Судові витрати.
3.1. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд, на підставі норми ч.1 ст.139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у сумі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до - Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

4. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 10.03.2025.

Суддя А.І. Сидорук