Справа № 280/6545/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 березня 2025 року (11:00)Справа № 280/6545/24 ПР/280/26/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про відшкодування шкоди завданої військовослужбовцем за час проходження служби, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість завданої державі шкоди у розмірі 46 245,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що самовільне залишення відповідачем військової частини зі зброєю призвело до понесення збитків, що підтверджується висновками акту службового розслідування. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 лютого 2024 року №1492 «Про призначення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 у зв`язку із самовільним залишенням останнім розташування підрозділу та відсутності на військовій службі» проведено службове розслідування з питань уточнення причин та обставин скоєння солдатом ОСОБА_1 , номером обслуги 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням останнім розташування підрозділу та відсутності на військовій службі.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 16 лютого 2024 року о 18 год. 00 хв. під час перевірки особового складу 2 штурмової роти І штурмового батальйону в тимчасовому розташуванні підрозділу в АДРЕСА_3 , був відсутній солдат ОСОБА_1 , номер обслуги 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Даний військовослужбовець залишив розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань самовільно, нікого не попередивши (без зброї).

Заходи щодо встановлення місця перебування солдата ОСОБА_1 результатів не дали. На телефонні дзвінки не відповідає.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_1 , номер обслуги 2 штурмового відділення є відсутній на військовій службі без поважних на те причин та без дозволу командирів з 16 лютого 2024 року та до місця служби так і не повернувся.

Враховуючи встановлені в ході службового розслідування обставини своїми діяннями солдат ОСОБА_1 допустив порушення вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2024 №1140 «Про результати проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 у зв`язку із самовільним залишенням останнім розташування підрозділу та відсутності на військовій службі» солдата ОСОБА_1 , по поверненню до місця служби, наказано притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2024 №1541 «Про призначення службового розслідування у зв`язку із втратою майна закріпленого за 2 штурмовою ротою НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 » наказано провести службове розслідування.

Відповідно до акту службового розслідування, 13 лютого 2024 року під час заміни особового складу в районі населеного пункту АДРЕСА_4 , солдат ОСОБА_1 втратив зброю та прилади зв`язку видані йому в тимчасове користування, а саме: 7,62 мм автомат АКМС (№KS 01972), Радіостанція портативна Motorola DP4400 18Р32ВНТУ У 32.2-3:2007 (40/26619,84) Серійний номер: 807TZR.E459. Вказана подія солдатом ОСОБА_1 була прихована, доповіді про подію своєму безпосередньому командирові вище вказаний військовослужбовець не зробив. Отже, службовим розслідуванням встановлено, що втрата 7,62 мм автомата A KMC (№ ICS 01972), радіостанції портативна Motorola DP4400 18Р32ВНТУ У 32.2-3:2007 (40/26619,84) Серійний номер: 807TZRE459 номером обслуги 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 відбулася внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військовослужбовця та не виконанням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2024 №2484 «Про результати проведення службового розслідування у зв`язку із втратою майна закріпленого за 2 штурмовою ротою НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 », встановлено, що завдані державі збитки в розмірі 14 207.715 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сім гривень 715 копійок), що сталися 13 лютого 2024, а саме :

майно служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 у розмірі 3 559,775 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 775 копійок), а саме:

7,62 мм автомат АКМС (№ KS 01972) - 1 к-т, залишкова вартість становить 3 559,775 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 775 копійок) віднести на рахунок номера обслуги 2 штурмового відділеній 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 та стягнути з останнього, в десятикратному розмірі, суму що становіть 35 597,75 грн. (тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 75 копійок);

майно служби зв`язку-відділення зв`язку та інформаційних систем штабу військової частини НОМЕР_1 у розмірі 10 647,94 грн. (десять тисяч шістсот сороь сім гривень 94 копійок), а саме:

Радіостанція портативна спеціального призначення Motorola DP4400 (за специфікацєю), а саме: Радіостанція портативна Motorola DP4400 18Р32ВНТУ У 32.2-3:2007 (40/26619,84) Серійний номер: 807TZRE459 - 1 к-т. залишкова вартість становить 10 647,94 грн. (десять тисяч шістсот сорок сім гривень 94 копійок) віднести на рахунок номера обслуги 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .

Також, цим наказом вирішено притягнути відповідача, по поверненню до місця служби, до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Враховуючи самовільне залишення відповідачем військової частини та враховуючи відсутність добровільної сплати спричиненої шкоди, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначає Закон України від 21 вересня 1999 року №1075-XIV «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (далі - Закон № 1075-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1075-XIV, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону № 1075-XIV передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону №1075-XIV особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 3 жовтня 2019 року №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-IX)

У статті 1 цього Закону визначено, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 4 Закону №160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Статтею 7 Закону № 160-IX передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Закону № 160-IX у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до статті 10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Згідно зі статтею 12 Закон №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що держава забезпечує військовослужбовців достатнім матеріальним забезпеченням, в т. ч. речовим майном. До інвентарного майна серед іншого належать: спеціальний одяг та одяг для несення варти, льотно-технічне обмундирування, спеціальний одяг та спорядження для виконання спеціальних завдань, контейнери, спальні мішки та каремати. Інвентарне майно видається тільки в тимчасове користування/експлуатацію; таке майно експлуатується як майно другої категорії і використовується до повного зношення. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини.

Отже, у разі звільнення військовослужбовця зі служби останній повинен повернути на речовий склад військової частини видане йому інвентарне майно, а у випадку знищення, втрати такого майна - відшкодувати його вартість.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача завдану державі шкоду в сумі 46245,69 грн., яка виникла у зв`язку з самовільним залишенням складом військової частини разом зі зброєю, розмір якої підтверджується актом службового розслідування.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач надає: акт службового розслідування, відомості визначення залишкової вартості майна, відомість закріплення зброї, за особовим складом 2 штурмової роти НОМЕР_5 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , книга обліку військового майна пітверджують викладені позивачем доводи щодо визначення розрахунку стягуваної суми шкоди завданої відповідачем, щодо закріплення втаченого майна саме за відповідаечм.

Суд зазначає, що позивач посилається на вчинення відповідачем самовільного залишення військової частини, що, фактично, спричинило втрату майна.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2484 від 24.04.2024 вирішено притягнути ОСОБА_1 по поверненню до місця служби до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Отже, фактично відповідач, на момент звернення до суду, не притягнутий ані до матеріальної, ані до дисциплінарної відповідальності.

Зазначеним вище наказом відстрочено притягнення відповідача до матеріальної відповідальності до моменту його повернення до місця слуби.

При цьому доказів того, що цей наказ був доведений до відповідача під підпис, як того вимагає частина 7 статті 8 Закону №160-ІХ, позивач суду не надав, посилаючись на самовільне залишення частини відповідачем.

Отже, фактично відповідач не обізнаний про наявність вказаного наказу, а тому не має можливості добровільно відшкодувати збитки.

Суд зазначає, що відповідно до наказу відповідача №1140 від 20.02.2024 відповідач обліковується як відсутній на військовій службі, у зв`язку із самовільним залишенням розташування підрозділу, з 16.02.2024.

Отже, на момент видання наказу №2484 від 24.04.2024 військова служба відповідача не була призупинена відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і він не був звільнений з військової служби на підставі статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною першою статті 10 Закону № 160-IX регламентовано, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Крім того, законом визначено випадки відшкодування матеріальної шкоди у судовому порядку, зокрема статтею 12 Закону №160-IX регламентовано відшкодування шкоди в разі звільнення особи зі служби, а саме передбачено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що наказом командира військової частини НОМЕР_6 відповідача притягнуто до матеріальної відповідальності, як і докази звільнення позивача з військової служби, що слугувало б підставою завертатись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення вартості речового майна, строки носіння якого не закінчилися.

З огляду на викладене суд доходить висновку про безпідставність та передчасність вимог позивача.

Вирішуючи позовні вимоги суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведена наявність передбачених частиною 2 статті 3 Закону №160-IX умов для стягнення з відповідача шкоди завданої державі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про відшкодування шкоди завданої військовослужбовцем за час проходження служби, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.03.2025.

Суддя Ю.В. Калашник