Справа № 240/6013/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2025 року м. Житомир справа №240/6013/25

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву про самовідвід судді від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду 05 березня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, в якій вона просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок сьомої сесії восьмого скликання Житомирської міської ради від 19 грудня 2024 року №1248 "Про відмову громадянам в наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо надання у власність для будівництва індивідуального гаражу земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, розташованої за адресою: м. Житомир, провулок Шосейний (пункт 7 додатку до вказаного рішення);

- зобов`язати Житомирську міську раду за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 прийняти рішення про надання їй у власність для будівництва індивідуального гаражу земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо цієї земельної ділянки після закінчення воєнного стану.

Цього ж дня здійснено реєстрацію позовної заяви ОСОБА_1 в автоматизованій системі документообігу суду із присвоєнням їй єдиного уніфікованого номеру судової справи 240/6013/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/6013/25 за позовом ОСОБА_1 було визначено суддю Черняхович І.Е.

11 березня 2025 року суддею Черняхович І. Е. подано заяву про самовідвід від розгляду адміністративної справи №240/6013/25 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У вказаній заяві суддею зазначено, що відповідачем у справі №240/6013/25 є Житомирська міська рада, а предметом оскарження - рішення сорок сьомої сесії восьмого скликання Житомирської міської ради від 19 грудня 2024 року №1248 «Про відмову громадянам в наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою». Водночас, чоловік судді - Черняхович Олександр Мирославович, з 20.11.2015 є депутатом Житомирської міської ради та радником Житомирського міського голови. Вважаючи, що вказаний факт у майбутньому може викликати сумніви з боку учасників справи у її неупередженості щодо розгляду вказаної справи, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї справи та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності головуючого судді в справі, суддя Черняхович І.Е. заявила самовідвід.

Розглянувши заяву про самовідвід, ознайомившись зі змістом позову та доданими до нього документами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24.10.2002, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 р., п. 45). Такі ж висновки містяться також і у рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 31.05.17 у справі №800/368/16 слідує, що до вирішення суддею питання про відвід (самовідвід) цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом заяви.

Беручи до уваги викладене та обставини наведені в заяві про самовідвід, а також з метою забезпечення неупередженості в розгляді заяви про забезпечення позову та виключення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу у справі на гарантії дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності за результатами розгляду цієї заяви, суд вважає, що заява судді Черняхович І.Е. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву судді Черняхович І.Е. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/6013/25 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Передати матеріали адміністративної справи №240/6013/25 для визначення головуючого судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Е.Черняхович