Справа № 815/587/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 815/587/18

Категорія:109010000 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 02.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Молодові В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі (в режимі відеоконференції) адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом Державної інспекції архітектури та містобудування України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року Державної інспекції архітектури та містобудування (далі ДІАМ) України звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту проведено перевірку виконання вимог припису від 11 серпня 2017 року.

За результатами перевірки встановлено, що вимога припису від 11 серпня 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, щодо усунення порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін до 11 жовтня 2017 року та щодо приведення земельної ділянки привести у початковий вигляд, що є порушенням п.3 ч.4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон №3038-VI), п.14 Постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) №553 від 23 травня 2011 року "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (далі Постанова №553).

За результатами перевірки складено акт №1353 від 26 жовтня 2017 року; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26 жовтня 2017 року; видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26 жовтня 2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 26 листопада 2017 року.

Як переконує позивач, вищевказані документи ОСОБА_1 отримано, про що свідчить її особистий підпис у складених документах.

На підставі зазначених документів посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №181/1015-05/1-10541 від 09 листопада 2017 року, згідно якої ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі Закон №208/94-ВР), та накладено штраф в розмірі 25 260 грн.

З огляду на вищевказані обставини, ДАБІ України звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті, посилаючись на положення ст. 376 ЦК України та ст. 38 Закону №3038-VI.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідач не погоджується з діями суду щодо заміни позивача по справі з ДАБІ України на ДІАМ України. Відповідач вважає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, оскільки ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єкту будівництва відповідача, тому провадження у справі слід було закрити у зв`язку із ліквідацією позивача і створенням нового органу ДІАМ, який не є правонаступником ліквідованої ДАБІ.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позов ДІАМ України до ФОП ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти - задоволено.

Зобов`язано ФОП ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- суд призначив судове засідання для вирішення питання про поновлення провадження у справі, проте, ухвалою суду від 24 вересня 2024 року суд без будь-яких письмових заяв позивача, допустив заміну позивача по справі з ліквідованої ДАБІ України на ДІАМ України. При цьому, суд вказав в ухвалі про розгляд справи спочатку, але нічого не вказав про поновлення провадження у справі, без цієї процесуальної дії, будь-яке наступне прийняте судом рішення підлягає скасуванню за процесуальними порушеннями;

- відповідач наполягає на тому, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, наразі ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державної о архітектурно-будівельного контролю щодо об`єкту будівництва відповідача та не погоджується з діями суду щодо заміни ліквідованого позивача ДАБІ України на ДІАМ України на підставі наступного. В даному випадку відбулася не реорганізація, а припинення старого органу і створення нового. Коди підприємств є різні, постанова про створення нового органу не містить посилань на правонаступництво;

- звернуто увагу суду, що поки ця справа була зупинена, відбулися не тільки вищевказані зміни до законодавства, а ще й встигла скластися певна судова практика з цього питання. Так, Постановою КМУ "Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду" №1340 від 23 грудня 2020 року (далі Постанова №1340) уряд ліквідував Державну інспекцію містобудування і Державну сервісну службу містобудування. Замість цих органів створена ДІАМ України, яка здійснюватиме архбудконтроль і нагляд у сфері містобудування без дозвільно-реєстраційних функцій;

- орган місцевого самоврядування Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області існує, не ліквідований і саме йому, відповідно до вимог ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил як відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування належить право звернутися до суду з позовом яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову або звільнити земельну ділянку. Тому, провадження слід було закрити у зв`язку із ліквідацією позивача і створенням нового органу ДІАМ, який не є правонаступником ліквідованої ДАБІ, а орган місцевого самоврядування мав надалі виконувати покладені па нього державою відповідні функції.

У відзиві ДІАМ України на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно матеріалів справи, на час виникнення спору відповідач ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору суборенди частини земельної ділянки №1 від 20 лютого 2015 року була суборендарем частини земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території 2-го кілометру Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області згідно з планом поділу земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0004. Цей договір укладений на строк дії основного договору оренди землі (до 27 червня 2032 року).

19 червня 2017 року за вхід. №2837 на адресу Департаменту ДАБІ в Одеській області надійшов лист прокуратури Одеської області від 16 червня 2017 року №05/1-1435вих17, відповідно до якого ОСОБА_1 використовується земельна ділянка, площею 0,2000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 км піщаної коси Чорного моря, для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно-пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом. З інформації Департаменту ДАБІ в Одеській області (лист №05/1-4153 під 22 квітня 2015 року) вбачається, що ОСОБА_1 проведено роботи з будівництва споруд на території вказаної земельної ділянки. Разом з тим, згідно листа Департаменту ДАБІ в Одеській області від 29 травня 2017 року №1015-05/1-5033, у Єдиному державному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутні дані щодо видачі (реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 км піщаної коси Чорного моря. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що вбачаються ознаки самовільного будівництва та експлуатації ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна на території земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, направлено дану інформацію для відповідного реагування.

У період з 07 серпня 2017 року по 11 серпня 2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області на підставі наказу ДАБІ України від 08 вересня 2015 року №976 та направлення для проведення позапланового заходу №905 від 23 червня 2017 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті з будівництва складу за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складений Акт за результатами позапланового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №905 від 11 серпня 2017 року, у якому зазначено, що перевірку проведено у присутності ОСОБА_1 , якою підписано цей акт з відміткою про отримання його примірнику 11 серпня 2017 року.

Актом №905 від 11 серпня 2017 року зафіксовано виявлене порушення, а саме: п.1 ч.1 ст. 34, ч.8 ст. 39 Закону №3038-VI; п.5, п.13 "Порядку виконання будівельних робіт" затвердженого Постановою КМУ №466 від 13 квітня 2011 року (далі Постанова №466), п.12 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" затвердженого Постановою КМУ №461 (далі Постанова №461).

Детальний опис виявленого порушення: на території Тузлівської сільської ради, за межами населеного пункту с. Лебедівка, за адресою: 2-й км. піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області, розташована земельна ділянка державної власності загальної площею 0,5688 га, яка надана в довгострокове (25 років), платне користування ФОП ОСОБА_2 (договір оренди №3353 від 27 червня 2007 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37695656 від 18 травня 2015 року. Кадастровий №:01:003:0004. Цільове призначення земельній ділянці для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно- пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом), який здав в суборенду частку вище вказаної земельній ділянки, площею 0,2000 га ФОП ОСОБА_1 (Договір суборенди частини земельної ділянки №1 від 20 лютого 2015 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №38257391 від 28 травня 2015 року, бланк ЕЕО 029104). Будь-яка проектна або правоустановча документація на нерухоме майно (нежитлові будівлі) на час перевірки не надана. Об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Під час виїзду на місце за вище вказаною адресою, та у ході подальшої перевірки враховуючи наявні, надані та пред`явлені під час перевірки документи встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 самовільне здійснила нове будівництво нежитловий будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснюється експлуатація об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, чим порушено: п.1 ч.1 ст. 34, ч.8 ст. 39 Закону №3038-VI; п.5, п.13 Порядку №466, п.12 Порядку №461.

11 серпня 2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо виконання будівельно-монтажних робіт з нового будівництва складу без отримання будь-якого документу дозвільного характеру, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 18 серпня 2017 року 11:30 год. у приміщенні Департаменту ДАБІ в Одеській області.

Також 11 серпня 2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо здійснення експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію.

Відповідно ст. 41 Закону №3038-VI посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 . Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 серпня 2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 10 жовтня 2017 року.

18 серпня 2017 року за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме Акту перевірки №905 від 11 серпня 2017 року, припису від 11 серпня 2017 року, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №147/1015-01/11-7503 від 18 серпня 2017 року, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф в розмірі 60 624,00 грн.

Також, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №148/1015-01/11-7504 від 18 серпня 2017 року, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф в розмірі 60 624,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржені постанови про накладення штрафу №147/1015-01/11-7503 від 18 серпня 2017 року та №148/1015-01/11-7504 від 18 серпня 2017 року у судовому порядку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2018 року по справі №522/17610/17 скасовано постанову №147/1015-01/11-7503 від 18 серпня 2017 року, яка видана головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Терзі В.П. відносно ОСОБА_1 . Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі №522/17611/17, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до департаменту ДАБІ в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №147/1015-01/11-7503 від 18 серпня 2017 року; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У період з 16 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ в Одеській області на підставі наказу ДАБІ України від 08 вересня 2015 року №976 та направлення для проведення позапланового заходу від 29 вересня 2017 року №1353, проведено позапланову перевірку виконання відповідачем вимог припису від 11 серпня 2017 року.

За результатами перевірки складений Акт за результатами позапланового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №1353 від 26 жовтня 2017 року.

Актом №1353 від 26 жовтня 2017 року зафіксовано виявлене порушення, а саме: п.3 ч.4 ст. 41 Закону №3038-VI, п.14 Постанови №553, а саме: за результатами перевірки, у присутності забудовника ОСОБА_1 , встановлено, що вимога припису від 11 серпня 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, а саме в частині: п.1. усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п.2. при невиконанні п.1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

26 жовтня 2017 року за результатами перевірки посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 09 листопада 2017 року 11:30 год. у приміщенні Департаменту ДАБІ в Одеській області.

Відповідно ст. 41 Закону №3038-VI посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 . Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26 жовтня 2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 26 листопада 2017 року, а саме: п.1. усунути порушення містобудівного законодавства України у 30 денний термін; п.2. при невиконанні п.1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

09 листопада 2017 року за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме Акту перевірки №1353 від 26 жовтня 2017 року, припису від 26 жовтня 2017 року, посадовою особою Департаменту винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №181/1015-05/1-10541 від 09 листопада 2017 року, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст. 2 Закону №208/94-ВР та накладено штраф в розмірі 25 260 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржено постанову про накладення штрафу №181/1015-05/1-10541 від 09 листопада 2017 року у судовому порядку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі №522/22590/17, що набрала законної сили 11 березня 2019 року, залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту ДАБІ в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) про скасування постанови №181/1015-05/1-10541 від 09 листопада 2017 року, яка видана головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ в Одеській області Терзі В.П.

На підставі викладеного та у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог щодо усунення порушення містобудівного законодавства України або приведення земельної ділянки у початковий вигляд, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти за адресою: 2 км пісчаної коси Чорного моря, с. Лебедівка, Татарбунарського району, Одеської області, а саме нежитлову будівлю складу (безкаркасного металевого ангару), улаштованому на монолітному залізобетонному фундаменті, посилаючись на положення ст. 376 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону №3038-VI.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил, доказів самостійного усунення цих порушень відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги Державної інспекції архітектури та містобудування України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, ч.2 ч.5 ст. 46 КАС України, ст. 376 ЦК України, п.п.1, 3, пп.пп.2, 3, 5, 6-11, 15-16 п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабіну Міністрів України від 09 липня 2014 року №294, ч.1 ст. 34, ч.1 ст. 38 України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду" від 23 грудня 2020 року №1340, п.2 Постанови Кабінету Міністрів "Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю" від 19 серпня 2015 року №671.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до приписів ч.2 ч.5 ст. 46 КАС України, суб`єкт владних повноважень є позивачем у справі, коли право звернення до суду надано йому законом.

Відповідно п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабіну Міністрів України від 09 липня 2014 року №294 (далі Положення №294) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно п.3 Положення №294, одним із основних завдань Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно пп.пп.2, 3, 5, 6-11, 15-16 п.4 Положення №294, Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- проводить перевірки: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; дотримання порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації; законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; додержання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- видає обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об`єктами нагляду; усунення порушень ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону;

- отримує повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, здійснює внесення змін до них, а також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення;

- видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт;

- приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію);

- веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр);

- розглядає в порядку нагляду рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації (без права реєстрації декларацій), рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт (без права видачі дозволу), рішення про відмову у видачі сертифіката (без права видачі сертифіката);

- забороняє за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

- здійснює контроль за виконанням виданих приписів у визначених законодавством випадках; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Порядок реалізації повноважень ДАБІ України щодо знесення самочинного будівництва визначено у спеціальному законі.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, відповідно ч.1 ст. 38 Закон №3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

З огляду на порушення ФОП ОСОБА_1 вказаних норм законодавства в межах вищезазначених повноважень ДАБІ України звернулась до суду з даним позовом.

Правовідносини, пов`язані зі знесенням об`єктів самочинного будівництва, регулюються ЦК України та Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI.

Так, відповідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Статтею 38 Закон №3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Питання щодо співвідношення положень ст. 376 ЦК України та ст. 38 Закону №3038-VI і їх застосування під час розгляду спорів про перебудову або знесення об`єктів самочинного будівництва було предметом дослідження судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 Верховним Судом було сформульовано правові висновки, відповідно до яких правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом ч.7 ст. 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися ч.1 ст. 38 Закону №3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, ст. 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Стаття 34 Закону №3038-VI визначає підстави виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт.

Так, відповідно ч.1 ст. 34 Закону №3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23 травня 2017 року №2059-VIII.

Зазначені у ч.1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва (ч.2 ст. 34 Закону).

Як передбачено ч.5 ст. 34 Закону №3038-VI, контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності з ч.ч. 6-7 ст. 34 Закону №3038-VI, інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) об`єкта, замовника та підрядників розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них).

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 39 Закону №3038-VI визначає порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно ч.1 ст. 39 Закону №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно ч.4 ст. 39 Закону №3038-VI, прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Як передбачено ч.8 ст. 39 Закону №3038-VI, експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

У постанові від 29 січня 2020 року по справі №822/2149/18 Верховний Суд сформував правовий висновок проте, що обов`язковому знесенню об`єкт будівництва підлягає у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки ФОП ОСОБА_1 посадовими особами позивача встановлено, що на земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування обловно-пропускних каналів та причалу з рибоприймальним пунктом, площею 0,2000 га, ФОП ОСОБА_1 , яка орендує (суборенда) цю ділянку, самовільне здійснила нове будівництво нежитлової будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), яке експлуатується, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, чим порушено: п1 ч.1 ст. 34, ч.8 ст. 39 Закону №3038-VI; п.5, п.13 Порядку №466, п.12 Порядку №461. Будь-яка проектна або правоустановча документація на нерухоме майно (нежитлові будівлі) на час перевірки не надана. Об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI посадовою особою Департаменту ДАБІ в Одеській області видано ФОП ОСОБА_1 . Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 серпня 2017 року, з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 10 жовтня 2017 року, а саме:

п.1. усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін;

п.2. при невиконанні п.1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

У період з 16 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ в Одеській області проведено позапланову перевірку виконання відповідачем вимог припису від 11 серпня 2017 року.

За результатами перевірки складений Акт №1353 від 26 жовтня 2017 року, яким зафіксовано виявлене порушення, а саме: п.3 ч.4 ст.41 Закону №3038-VI, п.14 Постанови КМУ №553 від 23 травня 2011 року "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", а саме встановлено, що вимога припису від 11 серпня 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил не виконана, а саме в частині: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд.

З огляду на викладене, відповідач здійснила нове будівництво нежитлової будівлі складу (безкаркасного металевого ангару), а саме: облаштоване монолітний залізобетонний фундамент (в плані 11м х 32м) з подальшим монтажем безкаркасного, арочного перекриття з металопрофіля, без повідомлення, що надає право на виконання будівельних робіт (повідомлення або декларації), а також здійснювала експлуатацію об`єкту будівництва, без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку.

При цьому, приписи позивача про усунення порушень будівельного законодавства шляхом: п.1. Усунути порушення містобудівного законодавства України у 60 (шістдесяті) денний термін; п. 2. При невиконанні п. 1 земельну ділянку привести у початковий вигляд, відповідачем проігноровані та не виконані.

Враховуючи висновки Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі №822/2149/18, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого ЦК України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, тобто ч.7 ст. 376 ЦК України спірні правовідносини не регулює.

Щодо правомірності здійснення судом першої інстанції заміни позивача по справі на ДІАМ України, колегія суддів вказує наступне.

Так, Постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року №218 та №219 вирішено ліквідувати ДАБІ України та утворити Державну сервісну службу містобудування України та Державну інспекцію містобудування України як центральні органи виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій. На останню покладено функції з реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду" від 23 грудня 2020 року №1340 (далі Постанова №1340) утворено ДІАМ України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. При цьому, вказаною Постановою ліквідовано Державну інспекцію містобудування та Державну сервісну службу містобудування. Установлено, що забезпечення діяльності ДІАМ України та заходи, пов`язані з ліквідацією ДАБІ України, у 2021 році здійснюються в межах видатків, передбачених Державній інспекції містобудування та Державній сервісній службі містобудування.

Згідно п.3 Постанови №1340 основним завданням ДІАМ України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 року №960 "Питання Державної інспекції архітектури та містобудування" вирішено: погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення ДІАМ повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (пункт 1).

Відповідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів "Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю" від 19 серпня 2015 року №671 органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов`язків ДАБІ України щодо здійснення повноважень відповідно до Закону №3038-VI та продовжують здійснювати повноваження у сфері архітектурно-будівельного контролю після початку здійснення відповідних повноважень та виконання відповідних функцій ДІАМ України.

Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 31 січня 2024 року справа №380/13877/21 звертає увагу на те, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

06 березня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесена запис №026047267 про припинення ДАБІ України.

За необхідності дотримання принципу інституційної безперервності в контексті діяльності вищих органів влади наголошував Конституційний Суд України в Рішенні від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, зазначаючи: "При внесенні змін до Конституції України має бути забезпечений принцип інституційної безперервності, який означає, що органи державної влади, встановлені Основним Законом України, продовжують функціонувати в інтересах Українського народу та реалізовувати свої повноваження, виконувати завдання і функції, визначені у Конституції України, незалежно від цих змін, якщо тільки цими змінами не передбачено істотну (докорінну) зміну їх конституційного статусу, у тому числі їх ліквідацію".

Тож, до завершення здійснення заходів з утворення та фактичного здійснення функцій ДІАМ України, повноваження у сфері державного архітектурно-будівельного нагляду продовжувало здійснювати ДАБІ України.

У постанові від 30 листопада 2022 року у справі №640/15797/21 Верховний Суд дійшов висновків, що ДІАМ України і є тим самим "центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду" у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, яким раніше була ДАБІ України. У цій справі суди попередніх інстанцій не мали підстав уважати, що після Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року №218 (про ліквідацію ДАБІ України) держава остаточно відмовилася від завдань і функцій, які виконувала ДАБІ України, а тому констатували, що відбулася не "повна ліквідація" ДАБІ України, а її реорганізація в ДІАМ України.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов і в справах, у яких вирішувалося питання заміни боржника у виконавчому провадженні / виконавчому листі за схожих обставин (зокрема, коли спір був пов`язаний із проходженням публічної служби в ДАБІ України, а заявник порушував питання про заміну ДАБІ України на ДІАМ України)

Так, у постановах від 14 березня 2024 року у справі №440/12071/21, від 07 лютого 2024 року у справі №640/26865/20, від 21 грудня 2023 року у справі №620/2085/19, від 05 жовтня 2023 року у справі №640/12442/21 Верховний Суд констатував, що ДАБІ України, як юридичну особу, - ліквідовано, а її функціональні обов`язки передані до ДІАМ України, що свідчить про обґрунтованість вимог щодо його заміни.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта про те, що ДІАМ не є уповноваженим органом на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єкту будівництва відповідача, а тому є протиправною заміна ліквідованого позивача ДАБІ України на ДІАМ України.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що суд призначив судове засідання для вирішення питання про поновлення провадження у справі, проте, ухвалою суду від 24 вересня 2024 року суд без будь-яких письмових заяв позивача, допустив заміну позивача по справі з ліквідованої ДАБІ України на ДІАМ України, при цьому, суд першої інстанції вказав в ухвалі про розгляд справи спочатку, але нічого не вказав про поновлення провадження у справі, що є порушення норм процесуального законодавства.

Так, відповідно ч.ч.1, 2, 7 ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Так, відповідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладені норми чинного законодавства заміна позивача у справі допускається за ініціативою суду, тобто не обов`язково за письмовою заявою останнього, при цьому, колегія суддів наголошує, що у випадку заміни позивача вказаною нормою передбачено здійснення розгляду справи спочатку, а не поновлення провадження у справі, що і було здійснено судом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ДІАМ.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.