Справа № 360/36/25
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/36/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом адвоката Солонець Сергія Миколайовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Солонець Сергія Миколайовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі- відповідач), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Луганській області Рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 23.01.2024 №13/12-32- 24-05-11-;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області прийняти Рішення щодо неможливості ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) своєчасно виконувати свої податкові обов`язки в частині реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, подання звітності, сплати податків і зборів, нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у період з 24.02.2022 по 28.11.2022;

-стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень та сплачені витрати на професійну правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), у зв`язку із неможливістю своєчасно виконувати свої податкові зобов`язання у період перебування у тимчасовій окупації, подано Заяву від 10.01.2024 №09/01-002 до Головного управління ДПС у Луганській області, у відповідності до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 липня 2022 року № 225 (далі за текстом Порядок №225).

Головним управлінням ДПС у Луганській області за результатами розгляду заяви від 10.01.2024 №09/01-002 (вх. до Головного управління ДПС у Луганській області від 11.01.2024 №59/6/ЕКП), прийнято Рішення від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11- щодо можливості ФО-П ОСОБА_1 виконувати свої податкові обов`язки.

Позивач вважає необгрунтованим та протиправним прийняте Головним управлінням ДПС у Луганській області Рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11-, оскільки:

- рішення включає період перебування у тимчасовій окупації як місця реєстрації позивача, так і місця (адреси) провадження господарської діяльності;

- безпідставне обгрунтування контролюючого органу щодо можливості позивача виконувати свої податкові обов`язки, у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів, при цьому попередне Рішення із вимогою додатково надати документальне підтвердження не приймалось;

- рішення не направлено контролюючим органом у відповідності до статті 42 Кодексу, чим позбавлено позивача можливості оскаржити таке Рішення;

- рішення не може вважатись обгрунтованим, оскільки воно прийнято контролюючим органом без належного дослідження причино-наслідкового зв`язку між тимчасовою окупацією та неможливістю позивача своєчасно виконати свої податкові обов`язки.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11.03.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду, а також відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення, з цього приводу подав до суду відзив, в якому зазначив таке.

10.01.2024 ОСОБА_1 через Електронний кабінет звернувся до ГУ ДПС у Луганській області з заявою про неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, зокрема, щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрація податкових, акцизних накладних, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року і до періоду у якому відновиться можливість.

23.01.2024 ГУ ДПС у Луганській області прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №13/12-32-24-05-11- (далі - Рішення).

Підставами для прийняття Рішення стало:

- по-перше, ненадання заяви та відповідних документів, інформації одночасно з набуттям можливостей виконання платником податків податкового обов`язків, в строк не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей (п. 4 розділу ІІ Порядку);

- по-друге, ненадання до заяви від 10.01.2024 № 09/01-002 документів відповідно до Переліку, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи своєчасно виконувати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента;

- по-третє, за даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» платник виконує свої податкові обов`язки, граничний термін яких настав після 24.02.2022 до 10.01.2024, зокрема подані податкові декларації з податку на додану вартість (за період лютий 2022 листопад 2023); податкові декларації з плати за землю (на 2022 та 2023 рік); податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску (за І-ІV кв. 2022 та І-ІІІ кв. 2023 року); повідомлення про прийняття працівників на роботу (від 28 та 30 листопада 2022 року); податкову декларацію про майновий стан і доходи (за 2022 рік від 17.04.2023); здійснено реєстрацію податкових накладних на постачання товарів/послуг складених за лютий-грудень 2022 року в листопаді, грудні 2022 та січні 2023 року та за 2023; складені акцизні накладні/розрахунки коригування за період лютий 2022-грудень 2023 року; протягом 2022-2023 року здійснено сплату податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), земельного податку з фізичних осіб, орендної плати з фізичних осіб, адміністративні штрафи та інші санкції, плату за ліцензії на право оптової та дрібної торгівлі пальним, єдиного соціального внеску.

Відповідач також зазначив, що заява ФОП ОСОБА_1 не містить обов`язкових відомостей передбачених розділом ІІ порядку №225, а саме, в ній не зазначено:

- які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків, лише зазначено, дотримання термінів сплати податків і зборів, подання звітності, реєстрація податкових, акцизних накладних. При цьому, які саме, податки і збори, подання якої звітності не конкретизовано.

- інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, лише зазначено граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року і до періоду у якому відновиться можливість. При цьому, зазначає, що він не має можливості виконувати своєчасно свої податкові обов`язки з дня тимчасової окупації зареєстрованого місця знаходження ФО-П Анциборенко В.А.: АДРЕСА_1 - з 26.02.2022 по теперішній час, тобто по день подання заяви 10.01.2024.

Саме цей період, та обсяг вимог досліджувався контролюючим органом при прийнятті рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Відповідач звернув увагу на те, що позивач у своєму позові просить суд зобов`язати ГУ ДПС у Луганській області прийняти Рішення щодо неможливості ФОП ОСОБА_1 своєчасно виконувати свої податкові обов`язки в частині реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, подання звітності, сплати податків і зборів, нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у період з 24.02.2022 по 28.11.2022. Тобто, ГУ ДПС у Луганській області приймало рішення, виходячи з одного обсягу вимог та досліджуючи одні обставини діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 26.02.2022 по 10.01.2024, оскільки жодного згадування в заяві про дату 28.11.2022 немає, а позивач просить суд скасувати вказане рішення та фактично просить перебрати суд на себе функції контролюючого органу в частині встановлення права звільнення від обов`язку виконувати свої податкові обов`язки за період який фактично окремо від інших періодів контролюючим органом не розглядався - з 24.02.2022 по 28.11.2022.

На думку відповідача, позивач: по-перше, фактично погодився з тим, що рішення ГУ ДПС у Луганській області щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11-, у частині періоду який ним не заперечується з 29.11.2022 по 10.01.2024 є обґрунтованим та правомірним; по-друге, безпідставно просить скасувати суд рішення контролюючого органу у повному обсязі від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11-, коли сам визнає період, за який він міг виконувати податкові обов`язки, з 29.11.2022 по 10.01.2024; по-третє, безпідставно перекладає на суд дискреційні повноваження контролюючого з розгляду питання встановлення права звільнення від обов`язку виконувати свої податкові обов`язки за період з 24.02.2022 по 28.11.2022, за який заява про звільнення від виконання податкових обов`язків до контролюючого органу ним не подавалась.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначив, що представником позивача заявлено стягнення орієнтовану суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

При цьому, обов`язкових документів щодо підтвердження надання правової допомоги, а саме: акта виконаних робіт, документів, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару, оформлених у встановленому законом порядку, представником позивача до суду не надано, а тому витрати на правничу допомогу не підтверджено належними доказами. А отже, заявлена вимога є передчасною.

Підсумовуючи викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обязі.

Представник позивача скористався правом подачі відповіді на відзив, в якій зазначив серед іншого таке.

Узагальнення позивачем податкових обов`язків до відповідних категорій (податки і збори, звітність тощо) в жодному разі не впливає безпосередньо на факт неможливості виконувати свої податкові обов`язки, та у випадку наявності зауважень до реквізитів, контролюючий орган повинен був повернути таку заяву із зазначенням причин повернення, для подальших усунень недоліків. У зв`язку із чим, необгрунтованість такого доводу полягає у надмірному формалізмі, оскільки у період перебування у тимчасовій окупації, очеведним є факт неможливості виконання позивачем абсолютно всіх податкових обов`язків.

Стосовно періоду неможливості виконання своїх податкових обов`язків представник зазначив, що відповідна Заява позивача так само не містить дату 10.01.2024, та визначена контролюючим орган з огляду на дату надходження такої заяви. При цьому, пунктом 4 розділу ІІ Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 липня 2022 року № 225 (далі за текстом Порядок №225), передбачено у разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган.

Відтак, для визначення періоду неможливості виконання платником податків своїх податкових обов`язків, з огляду на положення Порядку №225, контролюючий орган повинен був врахувати дату виконання позивачем одного з податкових обов`язків, а не використовувати дату надходження Заяви.

Водночас, контролюючим органом визначаючи дату відновлення можливості позивача виконувати свої податкові обов`язки використано дату надходження Заяви, а не фактичну дату виконання позивачем одного з податкових обов`язків, як передбачено Порядком №225.

Отже, контролюючий орган необгрунтовано посилається на відсутність конкретизації у заяві дати поновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки, оскільки такі недоліки могли бути підставою залишення Заяви без розгляду, в свою чергу такі недоліки використані контролюючим органом для висновку про можливість позивача виконувати свої податкові обов`язки у період тимчасової окупації.

Незважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо відновлення покриття інтернет-мережі саме 28.11.2022, позивач додатково звернувся до провайдера інтернет-мережі із проханням зазначити дату відновлення надання послуг інтернету. ФОП ОСОБА_2 листом від 14.01.2025 (додається до відзиву) підтвердив відновлення надання послуг інтернет зв`язку за адресою АДРЕСА_2 (АЗС), саме 28.11.2022.

У відзиві відподач зазначає, що позивач фактично погодився з тим, що рішення, у частині періоду з 29.11.2022 по 10.01.2024 є обгрунтованим та правомірним, при цьому у позивача взагалі відсутня необхідність у звільненні від фінансової відповідальності у визначений період, оскільки після фактичного відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки, такі обов`язки виконуються позивачем у повному обсязі. Виконання позивачем своїх податкових обов`язків (після 28.11.2022) використано контролюючим органом, як підставу прийняття оскаржуваного Рішення, та про їх виконання зазначається безпосередньо у відзиві.

Стосовно посилання відповідача на ймовірне порушення строків подання Заяви представник вказав, що позивачем у позовній заяві було зазначено, у випадку порушення строків подання Заяви, контролюючий орган повинен був відмовити у розгляді відповідної заяви, проте подана позивачем Заява була розглянута по суті.

Відповідач скористався правом на подачу заперечення на відповідь на відзив та зазначив таке.

ФОП ОСОБА_1 в заяві від 10.01.2024 № 09/01-002 не виконано вимоги Порядку № 225, та не зазначено, які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків, лише зазначено, дотримання термінів сплати податків і зборів, подання звітності, реєстрація податкових, акцизних накладних. Не конкретизовано які саме, податки і збори, подання якої звітності. Також, не зазначено інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, лише зазначено граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року і до періоду у якому відновиться можливість. При цьому, зазначає, що він не має можливості виконувати своєчасно свої податкові обов`язки з дня тимчасової окупації зареєстрованого місця знаходження ФО-П Анциборенко В.А.: АДРЕСА_1 - з 26.02.2022 по теперішній час, тобто по день подання заяви 10.01.2024.

Щодо надання позивачем до суду копій документів, які не були надані до ГУ ДПС у Луганській області для розгляду питання можливості чи неможливості виконання ФОП ОСОБА_1 своїх податкових обов`язків, а саме: лист АТ «УКРПОШТА» від 03.12.2024 №1.10.004.-34597-24; лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.12.2024 №20.1.0.0.0-7-3-БТ; лист АТ «РАЙФАЙЗЕНБАНК» від 09.12.2024 №81-15-9-11925; лист АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 04.12.2024 №17-47-8697; лист НАЦІОНАЛЬНОЇ КОМІСІЇ, ЩО ЗДІЙСНЮЄ ДЕРЖАВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ У СФЕРАХ ЕЛЕКТРОННИХ КОМУНІКАЦІЙ, РАДІОЧАСТОТНОГО СПЕКТРА ТА НАДАННЯ ПОСЛУГ ПОШТОВОГО ЗВ`ЯЗКУ від 04.12.2024 №06-8909-102; лист МІНІСТЕРСТВА ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ УКРАЇНИ від 12.12.2024 №1-06-2-20582; лист Чмирівської сільської військової адміністрації від 29.11.2024 №01-03-1958; лист Шевченківської селищної військової адміністрації від 16.12.2024 №02-20-2825, - слід зазначити, що на момент прийняття оскаржуваного рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №13/12-32-24-05-11-, ФОП ОСОБА_1 не надав жодного документа на підтвердження неможливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків, при цьому просить суд скасувати оскаржуване рішення посилаючись на вказані документи.

Позивач фактично просить перебрати суд на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів та встановлення права бути звільненим від виконання податкових обов`язків, що є неправомірною вимогою та не може бути задоволено.

Всі докази, які надані в суд, та не були надані відповідачу для прийняття рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, фізично не могли бути враховані при прийнятті оскаржуваного Рішення, оскільки зазначені документи отримані після його прийняття.

Таким чином, на думку відповідача, суд повинен дати оцінку правомірності оскаржуваного Рішення, виходячи з тих матеріалів, на підставі яких воно приймалось, а не вирішувати, яким воно могло бути за наявності інших документів, які надані в суд але не були надані Комісії, і не могли бути врахованими при прийнятті Рішення.

Також відповідач зазначив, що рішення Головного управління ДПС у Луганській області щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №13/12-32-24-05-11- прийнято на підставі ретельного аналізу дослідження господарської діяльності платника податків, у зв`язку із чим є обґрунтованим та правомірним.

Представник позивача подав додаткові пояснення, в яких серед іншого зазначив про те, що посилаючись на формальні зауваження до оформленої позивачем заяви, відповідач не надає вмотивованого пояснення причин розгляду контролюючим органом такої заяви по суті, без попереднього попередження платника податків про можливі порушення порядку оформлення такої заяви.

Стосовно доводів контролюючого органу про протиправність надання позивачем документів, які не надавались позивачем разом із заявою про неможливість виконання податкових обов`язків, позивач наголошує на неприпустимості таких доводів відповідача, оскільки отримання платником податків цих документів обумовлена виключно протиправними діями контролюючого органу, яким було проігноровано обов`язок доведення обставин можливості/неможливості виконання податкових обов`язків позивачем.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку №225 обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган.

Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за формою, що додається.

В свою чергу, обов`язок контролюючого органу дослідити причино-наслідковий зв`язок обставин військової агресії та безпосреденьо неможливість платником податків податкових обов`язків, кореспондується із правом звертатися з відповідними запитами до компетентних органів.

Водночас, згідно змісту листа Головного управління ДПС у Луганській області від 06.12.2024 №13426/6/12-32-24-02-09, контролюючий орган протиправно перекладає обов`язок доведення на позивача, що суперечить вимогам Порядку №225 та не відповідає принципу обгрунтованості рішення органу державної влади.

Додатково, у позовній заяві було аценктовано увагу суду, що розділом ІІІ Порядку №225 передбачено, що у разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Виходячи із змісту Рішення від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11-, попередні рішення з витребуванням додаткових документів не складались. Отже, наявні в матеріалах справи відповіді компетентних органів, отримані позивачем в межах збору доказової бази протиправності дій контролюючого органу, для подальшого ініціювання звернення до суду.

При цьому зібрана позивачем доказова база прямо свідчить про необгрунтованість Рішення контролюючого органу щодо можливості позивача своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, оскільки відповідач прийняв оскаржуване рішення, посилаючись на формальні підстави, без належного дослідження обставин справи, в супереч наявного обов`язку доведення.

Також представник позивача зазначив, що контролюючий орган, використовуючи дати виконання позивачем своїх обов`язків у вигляді доказу можливості виконання податкових обов`язків у період перебування позивача у тимчасовій окупації, уникнув використання першої дати виконання податкового одного з обов`язків, для формування кінцевої дати періоду, у якому позивач не мав можливості виконувати свої податкові обов`язки. В свою чергу, виконання позивачем своїх обов`язків одночасно з відновленням фактичної можливості їх виконувати, свідчить про добросовісність дій позивача, з урахуванням положень Порядку №225.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрований у якості суб`єкта господарювання (фізичної особи-підприємця) з 08 липня 1999 року, номер запису державної реєстрації 0001169; перебуває на податковому обліку (за основним місцем) у Головному управлінні ДПС у Луганській області (Старобілська ДПІ), та за місцем провадження господарської діяльності (неосновним місцем податкового обліку) у Головному управлінні ДПС у Харківській області (Куп`янська ДПІ). Господарська діяльність позивача провадиться відповідно основного та допоміжних кодів економічної діяльності (КВЕД), а саме:

- Роздрібна торгівля пальним (КВЕД №47.30) (основний);

- Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (КВЕД №46.12);

- Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД №46.21); - Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД №46.71); - Вантажний автомобільний транспорт (КВЕД №49.41);

- Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД №68.20);

- Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД №45.31);

- Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД №45.32).

Для провадження господарської діяльності відповідно до основного виду економічної діяльності з роздрібної торгівлі пальним (КВЕД №47.30) отримано ліцензію №2400183 (термін дії з 25.07.2024 по 25.07.2029) на право здійснювати роздрібну торгівлю пальним на території АЗС за адресою: вулиця Жовтнева, буд. 1-з, село Огурцівка, Шевченківської територіальної громади, Харківської області.

Згідно реєстраційних даних, податкова адреса ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Безпосередньо адреса (місце) провадження позивачем господарської діяльності: вулиця Жовтнева, буд. 1-з, село Огурцівка, Шевченківської територіальної громади, Харківської області (АЗС), стосовно якої позивачем до контролюючого органу подавались повідомлення за формою 20-ОПП, яка відображена в єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального у вигляді адреси провадження позивачем ліцензійної діяльності з роздрібної торгівлі пальним, в тому числі за якою зареєстровано реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер ).

10.01.2024 позивач звернувся до контролюючого органу з Заявою №09/01-002 про неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Підставою неможливості виконання податкових обов`язки, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України позивач зазначив перебування на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який знаходиться в оточенні (блокуванні) та окупований збройними формуваннями Російської Федерації починаючи з 26.02.2022 і по теперішній час, а саме: Луганська область, Старобільський р-н, с. Чмирівка, вул. Сонячна, буд. 18, на території Чмирівської сільської територіальної громади, що належить до Старобільського району, Луганської області.

Також зазначив, що він не має можливості виконати своєчасно наступні податкові обов`язки за податкові періоди: щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрація податкових, акцизних накладних, - граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року і до періоду у якому відновиться можливість.

Вказана заява була розглянута 23.01.2024 Комісією з рогзгялду документів, наданих платником податків у відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 "Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та переліків документів на підтвердження".

За результатами розгляду заяви Комісією вирішено надати пропозицію керівнику розглянути можливість прийняття рішення щодо можливості своєчасного виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку (протокол Комісії №5 від 23.01.2024).

23.01.2024 відповідачем прийнято Рішення №13/12-32-24-05-11- щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Підставами прийняття такого рішення стало:

- по-перше, ненадання заяви та відповідних документів, інформації одночасно з набуттям можливостей виконання платником податків податкового обов`язків, в строк не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей (п. 4 розділу ІІ Порядку);

- по-друге, ненадання до заяви від 10.01.2024 № 09/01-002 документів відповідно до Переліку, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи своєчасно виконувати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента;

- по-третє, за даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» платник виконує свої податкові обов`язки, граничний термін яких настав після 24.02.2022 до 10.01.2024, зокрема подані податкові декларації з податку на додану вартість (за період лютий 2022 листопад 2023); податкові декларації з плати за землю (на 2022 та 2023 рік); податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску (за І-ІV кв. 2022 та І-ІІІ кв. 2023 року); повідомлення про прийняття працівників на роботу (від 28 та 30 листопада 2022 року); податкову декларацію про майновий стан і доходи (за 2022 рік від 17.04.2023); здійснено реєстрацію податкових накладних на постачання товарів/послуг складених за лютий-грудень 2022 року в листопаді, грудні 2022 та січні 2023 року та за 2023; складені акцизні накладні/розрахунки коригування за період лютий 2022-грудень 2023 року; протягом 2022-2023 року здійснено сплату податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), земельного податку з фізичних осіб, орендної плати з фізичних осіб, адміністративні штрафи та інші санкції, плату за ліцензії на право оптової та дрібної торгівлі пальним, єдиного соціального внеску.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі ПК України).

В силу обов`язків, закріплених у статті 16 ПК України, платник податків, зокрема, зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався у встановленому порядку.

Отже, з 24.02.2022 та по теперішній час на території України триває воєнний стан.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 року №457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

06.12.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» згідно із якою, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно із встановленим переліком Чмирівська сільська територіальна громада Старобільського району Луганської області з 26.02.2022 віднесена до тимчасово окупованих рф територій; село Огурцівка, Шевченківської територіальної громади, Харківської області перебувало у тимчасовій окупації у період з 26.02.2022 по 08.09.2022.

Законом України від 12.05.2022 №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі - Закон №2260-IX), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок зокрема щодо подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтею 39 цього Кодексу, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні (абзац перший).

При цьому, як вбачається зі змісту підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 «Положення про Міністерство фінансів України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303 (далі Порядок №225), затверджено:

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента;

Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу І Порядку №225 Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої статтею 39 цього Кодексу.

Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями пункту 2 розділу ІІ Порядку №225 передбачено, що платники податків - фізичні особи, зокрема самозайняті особи, які на момент виконання податкового обов`язку (подання податкової звітності, сплати податків та зборів тощо), визначеного Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не можуть його виконати, застосовують правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання такими платниками податкового обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платником податків - фізичною особою, зокрема самозайнятою особою, податкових обов`язків, крім підстав, встановлених підпунктами 102.6.1 - 102.6.5 пункту 102.6 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, є:

1) перебування на території населеного пункту, який є податковою адресою такого платника та в якому ведуться воєнні (бойові) дії, який оточено (заблоковано) або тимчасово окуповано збройними формуваннями Російської Федерації;

2) перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, або у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії;

3) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), захворюванням, одержаними в результаті бойових дій і пов`язаних із ними нещасних випадків або внаслідок ушкоджень, отриманих від насильницьких дій службовців збройних формувань Російської Федерації у районі бойових дій або тимчасової окупації;

4) призов на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію", або перебування в підрозділах територіальної оборони;

5) належність до працівників правоохоронних органів, військовослужбовців або працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міноборони, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників МВС, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

6) втрата/відсутність (смерть, визнання безвісно відсутнім тощо) осіб, на яких відповідно до абзацу другого пункту 179.6 статті 179 розділу IV Кодексу покладається обов`язок щодо заповнення та подання податкової декларації від імені платника податків, що є малолітньою/неповнолітньою або визнаною судом недієздатною особою, якщо такі особи не перебувають на повному утриманні інших осіб або держави;

7) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) воєнні (бойові) дії, які оточено (заблоковано) або тимчасово окуповано збройними формуваннями Російської Федерації;

8) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення воєнних (бойових) дій, оточення (блокування) або якщо територія, де знаходяться документи, комп`ютерне та інше обладнання, тимчасово окупована збройними формуваннями Російської Федерації;

9) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

10) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Заява має містити:

повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

податкову адресу платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається заява;

дату подання заяви;

чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів;

вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ);

які саме податкові обов`язки не мав/не має можливості виконати платник податків;

інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією російської федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями російської федерації;

підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За наявності інших документів, інформації, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, платники податків - юридичні особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, надають такі документи (копії документів). Платники податків - фізичні особи, зокрема самозайняті особи надають інші документи, інформацію, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок разом із документом, що підтверджує таку особу.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи, що податковою адресою, за якою позивач здійснював свою господарську діяльність з 26.02.2022 віднесено до тимчасово окупованих рф територій, суд вважає, що позивач, як платник податків, у разі відсутності у нього можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, має право звернутися до відповідача, як контролюючого органу, з відповідною заявою.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 затверджено також Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, відповідно до якого з підстав, передбачених підпунктом 1 пункту 2 розділу II Порядку № 225, такими документами є:

паспорт громадянина України;

витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Як вже було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що керуючись підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та вимогами Порядку №225 позивачем до ГУ ДПС в Луганській області надано заяву про неможливість своєчасно виконувати податковий обов`язок від 10.01.2024 №09/01-002, зміст якої відповідає вимогам пункту 3 розділу ІІ Порядку №225.

В якості підстави для підтвердження неможливості виконання спірного податкового обов`язку у поданій заяві було зазначено перебування на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який знаходиться в оточенні (блокуванні) та окупований збройними формуваннями Російської Федерації починаючи з 26.02.2022 і по теперішній час, а саме: Луганська область, Старобільський р-н, с. Чмирівка, вул. Сонячна, буд. 18, на території Чмирівської сільської територіальної громади, що належить до Старобільського району, Луганської області

До заяви платником податків документів не додано.

Відповідно до частини 1 розділу III Порядку№225, заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань/пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

На виконання приписів пункту 3 вказаного Порядку, контролюючий орган направляє попереднє рішення та рішення платнику податків у порядку, встановленому статтею 42глави 1 розділу II Кодексу.

Направлення попереднього рішення та рішення шляхом його надіслання до Електронного кабінету платника податків здійснюється з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до Електронного кабінету.

Попереднє рішення та рішення, надіслане контролюючим органом до Електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо воно сформовано з дотриманням вимог, встановлених розділом II Кодексу.

Судом встановлено, що за результатами розгляду наданої позивачем заяви в довільній формі, як це передбачено Порядком №225, із зазначенням всієї необхідної для її розгляду інформації, Комісією щодо підтвердження можливості чи неможливості виконання обов`язків платником податків, визначених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та вимогами наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків», попереднє рішення не приймалось.

Суд вважає, що вирішуючи спір необхідно зважити на те, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності поданої заяви прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду документів, які необхідно надати на підставі наведеного аналізу попередньо наданих, які відповідач вважає недостатніми для задоволення заяви. Вживання податковим органом загального посилання на Порядок №225 з перерахуванням усіх документів, які він містить, без наведення відповідної підстави є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, яких саме не достає, а не всіх, які тільки передбачені Порядком №225.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до порушення принципу юридичної визначеності. Отже, є неприйнятним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 815/2985/18.

Вищенаведена правова позиція узгоджується також з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.07.2019 по справі №140/2160/18, від 27.04.2023 по справі №460/8040/20, від 20.06.2023 по справі №200/6012/20-а, згідно яких загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Також, судом взято до уваги, що у спірних відносинах контролюючий орган у разі потреби відповідно до вимог Порядку №225 мав можливість звернутися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах, однак, цього зроблено не було.

Натомість, позивач надав до суду документи, які дійсно не були подані до відповідача для розгляду питання можливості чи неможливості виконання ФОП ОСОБА_1 своїх податкових обов`язків, а саме: лист АТ «УКРПОШТА» від 03.12.2024 №1.10.004.-34597-24; лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.12.2024 №20.1.0.0.0-7-3-БТ; лист АТ «РАЙФАЙЗЕНБАНК» від 09.12.2024 №81-15-9-11925; лист АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 04.12.2024 №17-47-8697; лист НАЦІОНАЛЬНОЇ КОМІСІЇ, ЩО ЗДІЙСНЮЄ ДЕРЖАВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ У СФЕРАХ ЕЛЕКТРОННИХ КОМУНІКАЦІЙ, РАДІОЧАСТОТНОГО СПЕКТРА ТА НАДАННЯ ПОСЛУГ ПОШТОВОГО ЗВ`ЯЗКУ від 04.12.2024 №06-8909-102; лист МІНІСТЕРСТВА ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ УКРАЇНИ від 12.12.2024 №1-06-2-20582; лист Чмирівської сільської військової адміністрації від 29.11.2024 №01-03-1958; лист Шевченківської селищної військової адміністрації від 16.12.2024 №02-20-2825.

Однак, при належному виконанні контролюючим органом Порядку №225, вказані документи мали бути ним витребувані та досліджені під час розгляду заяви позивача, оскільки обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається саме на контролюючий орган, який в силу вищенаведених вимог Порядку №225 приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у прийнятті рішення про відсутність можливості виконання податкових обов`язків останнім, відповідач не врахував всі фактичні обставини справи, вдався до «надмірного формалізму» через занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та не вчинив жодних дій, як того вимагає від нього Порядок №225.

В адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 КАС України, суд на підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що у даній справі повноваження стосовно встановлення факту неможливості виконання суб`єктом господарювання податкових обов`язків віднесено до компетенції відповідача, що унеможливлює втручання суду в реалізацію останніх.

З огляду на вищенаведені норми права, враховуючи, що невчинення відповідачем відповідних дій призвело до порушення права позивача у спірних правовідносинах, суд вважає належним способом захисту порушеного права у спірних відносинах зобов`язання ГУ ДПС в Луганській області повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 про неможливість виконання податкових обов`язків у відповідності до вимог Порядку №225 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з виходом за межі позовних вимог та самостійним обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у додатковій постанові від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18, відповідно до якої, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" (заява 58442/00) вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та адвокатом Солонець С.М. укладено 06 січня 2025 року Договір-доручення про надання правової допомоги (далі - Договір).

Пункт 2.3.1 Договору регламентує обов`язок сплатити гонорар в розмірі та в строк погоджені між ними.

Згідно Додаткової угоди №1 від 13.01.2025 до договору про надання правової допомоги від 06.01.2025 сторонами визначено обсяг та зміст правової допомоги, а також розмір гонорару за правову допомогу у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення. Розмір витрат визначений на загальну суму - 8000грн.

При цьому в позовній заяві представник позивача зазначив про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень, орієнтовні витрати на правничу допомогу складають 10 000 гривень (без урахування вартості можливої участі у судових засідань).

З посиланням на частину сьому статті 139 КАС України адвокат позивача зазначив, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, та буде наданий у визначений строк.

В подальшому, у клопотанні про долучення доказів від 14.01.2025 адвокат позивача надав певні докази щодо витрат на професійну правову допомогу, без урахування майбутніх можливих витрат, пов`язаних із розглядом справи №360/36/25.

Доказів сплати позивачем гонорару адвокату станом на день розгляду справи по суті суду не надано.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Отже, враховуючи те, що наразі підтверджено платіжною інструкцією №193 від 06.01.2025 лише витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 3028,00 грн, тому, виходячи з того, що позов задоволено частково, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Луганській області підлягає відшкодуванню 1514,00грн.

Щодо витрат на правову допомогу суд встановлює позивачу строк для подачі відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Солонець Сергія Миколайовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, м.Сіверськодонецьк (Сєвєродонецьк), вул. Енергетиків, буд.72, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням ДПС у Луганській області від 23.01.2024 №13/12-32-24-05-11- щодо можливості своєчасного виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 свого податкового обов`язку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 10.01.2024 №09/01-002 про неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у відповідності до вимог Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова