Справа № 741/2452/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 741/2452/23
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про усунення недоліків апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу через підсистему "Електронний суд" 03 лютого 2025 року, яку зареєстровано судом апеляційної інстанції 03 лютого 2025 року за вх.№А/855/2539/25.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України, а саме: апелянтом не додано належний документ про плату судового збору.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи вказану апеляційну скаргу без руху, зазначив, що додана до апеляційної скарги платіжна інструкція від 13 січня 2025 року №397842488 про сплату судового збору в сумі 805,21 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору, оскільки така платіжна інструкція вже подавалась до суду апеляційної інстанції разом із первісною апеляційною скаргою, яка разом із цією платіжною інструкцією повернута особі, яка з нею звернулась.

Також в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року зазначено, що за повторно подану апеляційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах, а раніше сплачений судовий збір підлягає поверненню за встановленою процедурою.

За правилами частини 5 статті 251 КАС України Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

07 лютого 2025 року о 02:35 год відповідач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Отже, датою вручення копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року апелянту є 07 лютого 2025 року. Відповідно, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 14 лютого 2025 року.

12 лютого 2025 року на виконання вимог ухвали до Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року надійшла заява апелянта про на усунення недоліків апеляційної скарги, до якої апелянт додав платіжну інструкцію від 13 січня 2025 року №397842488 про сплату судового збору в сумі 805,21 грн.

У вказаній заяві апелянт зазначає, що за змістом статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, апеляційної скарги на судове рішення у конкретній справі і не має прив`язки до апеляційних проваджень.

Також апелянт зазначає про безпідставне посилання суду апеляційної інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.02.2019 у справі № 1540/3297/18, оскільки позиція Верховного Суду стосується питання щодо повернення судового збору у разі залишення позову (заяви) без розгляду, що регулюється статтею 142 ЦПК України.

У зв`язку з чим, апелянт просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року.

Перевіривши заяву апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки додана апелянтом платіжна інструкція від 13 січня 2025 року №397842488 на сумі 805,21 грн є неналежним документом про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.

Колегія суддів зауважує, що згідно з відомостями Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Шостого апеляційного адміністративного суду згадана платіжна інструкція 14 січня 2025 року додана представником апелянта до матеріалів справи № 741/2452/23 на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2025 року про залишення без руху апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про адміністративне правопорушення.

Судовий збір у сумі 805,21 грн зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

У подальшому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року з усіма доданими до неї матеріалами повернуто апелянту.

При цьому, питання щодо повернення судового збору у цій справі судом не вирішувалось.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 звернув увагу на те, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

У подальшому, вказаний висновок Верховним Судом підтримано у постанові від 12 жовтня 2023 року у справі № 160/554/23 та в ухвалі від 05 березня 2024 року у справі № 560/18675/23.

Отже, у цьому випадку апелянт також має право повернути сплачений ним судовий збір відповідно до платіжної інструкції від 13 січня 2025 року №397842488 на сумі 805,21 грн, яка подавалась до первісної апеляційної скарги у цій справі.

Однак така платіжна інструкція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі за подання апеляційної скарги на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у цій справі, яку зареєстровано судом апеляційної інстанції 03 лютого 2025 року за вх.№А/855/2539/25, оскільки судовий збір за вказаною платіжною інструкцією сплачений та зарахований при поданні іншої (первісної) апеляційної скарги, хоча й у цій самій справі.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про неналежне виконання позивачем вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, станом на 10 березня 2025 року недоліки, зазначені в ухвалі від 05 лютого 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною сьомою статті 298 КАС України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 169, 255, 298 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про адміністративне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна