Справа № 333/8901/24
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8901/24
Провадження № 2-а/333/22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №1044 від 03.10.2024 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є особою, яка виключена з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016 (далі за текстом Закон 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016). Відповідно до вищенаведеного пункту, виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Факт виключення ОСОБА_1 з військового обліку підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_3 , яке додається до позовної заяви. В тимчасовому посвідченні зазначено, що чоловіка було виключено з військового обліку 25.01.2016 відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 закону 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, статус ОСОБА_1 як невійськовозобов`язаного підтверджується штампом РТЦК у паспорті чоловіка.

Також, до позову додається довідка від 03.06.2011 серія ЗАП № 09757, з Біленьківської виправної колонії № 99, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з «23» січня 2006 по «03» червня 2011 року відбував покарання за ст. 115 ч. 1 Кримінального Кодексу України.

25.07.2024 року представниками територіального центру комплектування, ОСОБА_1 була видана повістка прибути 27.07.2024 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення ступеня придатності до військової служби та направлення на ВЛК, незважаючи на виключення чоловіка з військового обліку. Будь-які пояснення ОСОБА_1 про відсутність правових підстав щодо вручення йому повістки, співробітниками ТЦК було проігноровано, так само як і тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 , яке чоловік пред`явив перед врученням повістки.

28.09.2024 року ОСОБА_1 було затримано та на нього складено протокол № 1044 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі № 1044 чоловік знову зазначив, що не повинен був з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою від 25.07.2024, адже чинне законодавство не покладає обов`язку на осіб, які були виключені з військового обліку, з`являтися за повісткою до військкомату.

03.10.2024 року ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Після того як ОСОБА_1 протримали цілий день в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , з кабінету вийшов юрист РТЦК, який вручив чоловіку постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1044.

Самого ж розгляду справи як такого не відбулося; ніхто не роз`яснив ОСОБА_1 його права; не дослідив докази по справі, які чоловік приніс з собою до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; не заслухав пояснення Позивача.

Тим не менш, на думку співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 , вина ОСОБА_1 була повністю доведена.

Вважає, що постанова № 1044 від 03.10.2024 є протиправною, адже прийнята ІНФОРМАЦІЯ_7 з порушенням норм матеріального права, ігноруванням процесуальних прав ОСОБА_1 та без врахування фактичних обставин справи.

Позивач вважає, що не був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою від 25.07.2024. Виключення особи з військового обліку означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов`язки з військового обліку. Тобто, після виключення з військового обліку на таку особу не поширюються положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, їй не можна навіть вручити повістку, яка є по суті є заходом оповіщення та явки військовозобов`язаних.

Чинне законодавство не поширює вищенаведені обов`язки на особу, яку було виключено з військового обліку.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Разом з тим, ОСОБА_1 не належить до жодної з зазначених у ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» категорій, зокрема не є військовозобов`язаним, не перебуває в запасі, оскільки виключений з обліку 25.01.2016 на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016.

Акцентує увагу на те, що ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» так само не згадує осіб, що виключені з військового обліку, як таких що зобов`язані з`являтися за повісткою до військкоматів. В той же час, законодавство, чинне на сьогоднішній день, не передбачає поновлення на військовому обліку осіб виключених з нього.

Будь-якого розгляду справи, як це передбачено законодавством не відбулося. ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи; надати свої пояснення й інші докази по справі; не був ознайомлений зі своїми правами (зокрема правом на адвокатську допомогу). Так, посадова особа, яка притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначила в постанові жодних доказів вчинення правопорушення або пояснень самого Позивача. Відповідач лише формально виконав свої обов`язки, адже не досліджував факт виключення чоловіка з військового обліку. В постанові № 1044 від 03.10.2024 навіть фабула адміністративного правопорушення була викладена лише поверхово. Відповідач просто зазначив, що у чоловіка були відсутні поважні причини не прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою, але статус ОСОБА_1 та документи, які підтверджують його виключення з військового обліку не було досліджено.

Окрім того, в постанові № 1044 від 03.10.2024 стверджується про неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений в повістці строк, проте, не робиться посилання на акт фіксування неприбуття по повістці, який обов`язково повинен був складатися.

За змістом п. 14 Розділу ІІ Інструкції, постанова відповідно до статті 285 КУпАП, оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення була вручена ОСОБА_1 в коридорі ТЦК, за відсутності будь-якої процедури розгляду справи. Позивач жодним чином не міг вплинути на результати цього розгляду, надати пояснення чи скористатися допомогою адвоката.

Позивач просить суд скасувати постанову № 1044 від 03.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Судом двічі у відповідача було витребувано матеріали адміністративної справи відносно позивача. На адресу суду матеріали не були направлені.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови №1044 від 03.10.2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 , про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) та стягнуто штраф у розмірі 17 000 грн.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Постановою №1044 від 03.10.2024 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф у розмірі 17 000 грн.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до суті правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові №1044 від 03.10.2024 року, 25.07.2024 року ОСОБА_1 , 1970 р.н. була видана повістка прибути 27.07.2024 року о 09 год 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення призначення на особливий період, що підтверджується розпискою про отримання повістки, яка власноруч підписана військовозобов`язаним ОСОБА_1 ..

Згідно рапорту офіцера до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений дату та час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив, доказів поважності причин неявки не надав.

28.09.2024 року на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 надав пояснення в протоколі №1044 від 28.09.2024 року, що знятий з обліку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Основним аргументом стосовно протиправності оскаржуваної постанови є те, що ОСОБА_1 не належить до жодної з зазначених у ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» категорій, зокрема не є військовозобов`язаним, не перебуває в запасі, оскільки виключений з обліку 25.01.2016 на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016.

Відповідно до довідкивід 03.06.2011 серія ЗАП № 09757 Біленьківської виправної колонії № 99, що ОСОБА_1 з «23» січня 2006 по «03» червня 2011 року відбував покарання за ст. 115 ч. 1 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_3 (замість військового квитка), ОСОБА_1 було виключено з військового обліку 25.01.2016 відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 закону 2232-ХІІ, в редакції від 01.01.2016, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зазначені правовідносини регулюються наступними правовими нормами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини 7статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до абзацу 2 частини 1статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Згідно з абз. 2,8 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

16.05.2024 постановою Кабінету Міністрів України №560 був затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Цей Порядок визначає, в тому числі, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

Так, згідно п. 21 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 27 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №560 передбачені випадки, коли під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів. А саме: для взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

П. 79 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КабінетуМіністрів України від 30.12.2022 року №1487 організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 2 частини 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Але, з тимчасового посвідчення № НОМЕР_3 (замість військового квитка), вбачається, що ОСОБА_1 було виключено з військового обліку 25.01.2016 відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 закону 2232-ХІІ. Відповідач не оспорював той факт, що позивач надавав йому вказані документи.

Отже, слушними є доводи позову що повістка видана ОСОБА_1 безпідставно.

В той же час, суд не погоджується із доводами позову щодо поважності причин неприбуття. За приписами пункту 23 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №560 поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Виключення позивача з військового обліку не є поважною причиною для неприбуття за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, суд вважає, що постанова №1044 за справою про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 року, яку оскаржує позивач, не відповідає вимогам статті 282 КУпАП, яка встановлює вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення. Така постанова повинна містити: найменування органу(прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За змістом резолютивної частини оспорюваної постанови №1044 за справою про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у відповідному розмірі, але не зазначено за якою статтею його притягнуто до відповідальності, тобто, не зазначений нормативний акт, що передбачає відповідальність.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 7,8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП, наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 2,5,19,25,90,168,246,258,293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №1044 від 03.10.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 484,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова