Справа № 458/235/25
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/235/25

Провадження №2-а/458/10/2025

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Відділення поліції №2 Самбірського районного

відділу поліції Головного управління

Національної поліції у Львівській області;

Головне управління Національної поліції

у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4127163 від 22.02.2025.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 22.02.2025 поліцейським ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Ільницьким Ю.І. щодо нього було винесено оскаржувану постанову, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимоги дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено", чим було порушено вимоги п. 8.4 б) Правил дорожнього руху - порушення вимог знаків пріоритету. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він не порушував Правил дорожнього руху при переїзді перехрестя, оскільки зупинився перед розміткою 1.12 (стоп-лінія). Вказує, що оскаржувана постанова не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, та доказів правопорушення. Вважає, що поліцейський безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Процесуальні дії у справі.

Суд своює ухвалою від 28.02.2025 відкрив провадження в справі та призначив судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує та просить його задоволити.

У судове засідання представники відповідачів Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позовну заяву відповідачі не подали.

З урахуванням поданої позивачем заяви про розгляд справи без його участі, враховуючи неявку представників відповідачів, відсутність підстав для відкладення чи оголошення перерви в судовому засіданні, суд проводить розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, оскільки всі учасники справи не з`явились в судове засідання, суд відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини, які встановив суд та зміст спірних правовідносин.

Як видно з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.02.2025 серії ЕНА № 4127163, винесеною поліцейським ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Ільницьким Ю.І., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з вказаною постановою, 22.02.2025 о 12.01 год у м. Турка, вул. Круг Городище, 6, Самбірського району Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "VOLKSVAGEN LT 35" номерний знак НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено", чим було порушено вимогу п. 8.4 б) Правил дорожнього руху - порушення вимог знаків пріоритету, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відтак, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що уповноваженою особою винесено вказану вище постанову.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Відповідачі відзиву не подали, інших заяв та клопотань також не надійшло до суду.

Норми права, які застосував суд вирішуючи спір, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (ч. 2 ст. 286 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд встановив, що оскаржуваною постановою поліцейського ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Ільницького Ю.І. від 22.02.2025 ОСОБА_1 за порушення ним п. 8.4 б) Правил дорожнього руху - порушення вимог знаків пріоритету, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до 8.4 Правил дорожнього руху поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу, таблички до дорожніх знаків.

Згідно п. 8.4 б) Правил дорожнього руху знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до п. 16.3 Правил дорожнього рух, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 1.12 розділу 34 (Дорожня розмітка) Правил дорожнього руху, горизонтальна розмітка - стоп-лінія - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або за сигналу світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Відповідно до п. 2.2 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху - дорожній знак "Проїзд без зупинки заборонено забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно з ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представниками відповідачів докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису, інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Натомість, позивач до позовної заяви додав фотографії ділянки дороги на автодорозі Львів-Ужгород, на яких видно нанесення на дорожньому полотні стоп-лінії.

Позивач стверджує, що 22.02.2025 не порушував вимог Правил дорожнього руху та не вчиняв відповідно адміністративного правопорушення, передбаченеого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки при проїзді перехрестя по вул. І.Франка, при в`їзді в м. Турка, повністю виконав вимоги дорожнього знаку 2.2, під`їхав до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), зупинив транспортний засіб, яким керував, впевнився у відсутності транспортних засобів, які мають право проїзду першими і тільки після цього продовжив рух.

З аналізу Правил дорожнього руху, а саме п. 2.2 розділу 33 (Дорожні знаки) та п. 1.12 розділу 34 (Дорожня розмітка), стає зрозумілим, що у випадку наявності нанесення на дорожньому полотні горизонтальної розмітки 1.12 (стоп-лінія) та встановлення перед нею знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", водію транспортного засобу заборонено проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Як видно з фотографій, доданих позивачем до позовної заяви, на дорожньому полотні нанесена дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), а тому в обов`язок водія ОСОБА_1 не входив обов`язок зупинятися перед знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з роз`ясненнями наданими у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачі доводів позивача, які викладені в позовній заяві не спростували, не представили суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подали жодного доказу відповідно до ст. 251 КУпАП на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 2.2, п. 8.4 б) Правил дорожнього руху, що б давало підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачі не представили суду жодних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн підлягають до стягнення з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.02.2025 серії ЕНА № 4127163 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (82500, м. Турка, вул. В.Стуса, 14, Самбірський район, Львівська область);

Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ).

Рішення суду складено та підписано 10.03.2025.

Суддя О.І. Кшик