Справа № 388/2470/24
Суддя: Баранський Д. М.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 388/2470/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Баранського Д.М., розглянув у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 084508, винесену стосовно нього 25 листопада 2024 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивує тим, що 25 листопада 2024 року стосовно нього складено постанову при притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 з цією постановою не згоден, оскільки 25 листопада 2024 року приблизно о 21:00 годині автомобілем не керував, а був в ньому пасажиром. Автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 .

Попередньо між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт у зв`язку з чим дружина покинула місце події.

Особисто на місці події про ці обставини повідомляв, однак стосовно нього було винесено спірну постанову про накладення адміністративного стягнення.

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області надіслало до суду відзив на позовну заяву. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Просить відмовити у позові.

Дослідивши зміст поданих заяв по суті, матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом установлено, що постановою інспектора відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Свірсою М.А. від 25 листопада 2024 року серії БАД № 084508 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що 25 листопада 2024 року о 01:00 годині в Кіровоградській області, Кропивницькому районі, м. Долинській, вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Долинським районним судом Кіровоградської області та не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив пункти 2.1, 2.4 ПДР України.

За вищезазначені діяння з урахуванням положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у межах санкції за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідальність за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслано DVD+R зі вмістом відеофайлів.

На цьому відеозаписі відображено як працівник поліції в нічний час підійшов до людей та повідомив їм, що ведеться відеофіксація. На місці події ОСОБА_1 пояснює, що його дружина керуючи транспортним засобом зупинилась поряд з узбіччям дороги. Він перебував разом з нею у транспортному засобі. Автомобіль тоді перебував з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. Інший автомобіль розпочав рух з узбіччя дороги та зачепив бампер їх транспортного засобу.

У свою чергу інший учасник дорожньо-транспортної пригоди зазначає, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megan», а той у свою чергу заперечуючи такі доводи стверджує, що керувала транспортним засобом його дружина, яка після дорожньо-транспортної пригоди залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

В автомобілі «Volkswagen Amarok» на пасажирському сидінні перебуває дівчина, яку працівник поліції запитав про механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Вона повідомила, що вони виїжджали, а з боку стояв інший транспортний засіб. Тоді її відвозили до дому, їхали прямо.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди стверджує, що не є учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Пасажирка автомобіля «Volkswagen Amarok» будучи в цьому транспортному засобі разом з водієм ОСОБА_3 за відсутності поліцейських, пише письмові пояснення.

ОСОБА_1 на місці події продовжує зазначати поліцейським, що його дружина керувала автомобілем «Renault Megan», випила пігулки та зараз повернеться на місце події.

Учасниками дорожньо-транспортної пригоди є автомобілі «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen Amarok», номерний знак НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 на місці події продовжує стверджувати, що автомобілем керувала його дружина, яка зупинилась поблизу узбіччя, а автомобіль «Volkswagen Amarok» почав рух та вчинив дорожньо-транспортну пригоду. «Volkswagen Amarok» тоді стояв на узбіччі дороги та саме поблизу нього дружина здійснила стоянку. «Volkswagen Amarok» тоді був розташований трохи позаду автомобіля «Renault Megan».

ОСОБА_1 на місці події показує сліди автомобіля «Volkswagen Amarok», що залишились на місці події. Стверджує, що в момент наїзду автомобіля «Volkswagen Amarok», автомобіль «Renault Megan» не здійснював рух.

ОСОБА_1 просить здійснити огляд водія автомобіля «Volkswagen Amarok», оскільки на його переконання він перебуває в неадекватному стані, погрожував йому. Окрім цього в черговий раз поліцейському розповідає, яким чином відбувалась подія. Зазначає, що дружина його забрала, коли він перебував поблизу магазину «Візит». Оскільки інший учасник дорожньо-транспортної пригоди здійснював психологічний вплив на його дружину, тому вона злякалась та залишила місце події. Продовжує стверджувати, що транспортним засобом не керував.

Водій автомобіля «Volkswagen Amarok» передав поліцейському письмові пояснення.

Поліцейський запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , стверджуючи, що на його переконання саме він керував автомобілем «Renault Megan», пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». ОСОБА_1 у свою чергу стверджує, що така вимога поліцейського є незаконною, оскільки він не є водієм, а є свідком, відповідно у зв`язку з цим відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 також стверджує, що не керував транспортним засобом, а тому за цих обставин відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський повідомив обом, що за відмову від проходження огляду настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На місце події прийшла свідок ОСОБА_2 . Поліцейський зазначає їй, що вона нестиме відповідальність, оскільки він отримає відеозапис на якому буде відображено, що з автомобіля виходив її чоловік. Дії поліцейського мають ознаки психологічного впливу на свідка. У свою чергу вона стверджує, що саме вона керувала транспортним засобом. Поліцейський надав ОСОБА_2 аркуш паперу з метою надання нею письмових пояснень, які вона надала поліцейському з приводу цієї події.

Стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_3 отримав копії протоколів про адміністративні правопорушення та про це поставив свій підпис у них. Окрім цього підписав схему дорожньо-транспортної пригоди. Йому повідомлено поліцейським про відсторонення від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 в черговий раз зазначив, що не є учасником дорожньо-транспортної пригоди, а тому нічого не буде підписувати. Стверджує, що автомобілем не керував, а дружина залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ОСОБА_3 здійснював стосовно неї погрози, а тому вона була змушена залишити місце події.

Отже, з цього відеозапису слідує, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після їх відмови від такого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу.

Щодо заперечення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом.

За версією свідка ОСОБА_2 саме вона коли виникла дорожньо-транспортна пригода керувала автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 .

Необхідно зазначити, що 25 листопада 2024 року о 01:00 годині, тобто посеред ночі, молода дівчина перебувала з іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, тобто ОСОБА_3 в його автомобілі «Volkswagen Amarok», номерний знак НОМЕР_3 . З цього можна зробити висновок, що ця дівчина та ОСОБА_3 перебувають в гарних, близьких відносинах, а відповідно дівчина у зв`язку з цим має інтерес свідчити на користь версії ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим суд сумнівається у правдивості її версії про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Так сам свідок ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , відповідно також має інтерес свідчити на користь свого чоловіка.

У зв`язку з цим матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення мають містити таку кількість фактичних даних, що беззаперечно свідчитимуть на користь однієї з версій розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка цих матеріалів має відображатися у змісті постанови про накладення адміністративного стягнення.

Необхідно також звернути увагу, що автомобіль «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 по відношенню до автомобіля «Volkswagen Amarok», номерний знак НОМЕР_3 знаходився справа та за версією ОСОБА_3 та дівчини, яка посеред ночі разом з ним перебувала в автомобілі, рухався без увімкненого світла. У зв`язку з цим, оскільки подія відбувалась 25 листопада 2024 року о 01:00 годині існує сумнів у тому, що дівчина, яка перебувала в автомобілі з ОСОБА_3 могла розгледіти водія автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 .

У свою чергу на користь версії розвитку дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 свідчить розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки автомобіль «Volkswagen Amarok», номерний знак НОМЕР_3 знаходиться попереду автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , а місце зіткнення знаходиться з лівої передньої сторони цього автомобіля. Тобто можливо припустити, що саме автомобіль «Volkswagen Amarok», номерний знак НОМЕР_3 в момент зіткнення здійснював рух, однак достатньо доказів, які однозначно на це вказують та не дають суду можливості припускати, а стверджувати, матеріали цієї справи не містять.

Інших фактичних даних, що підтверджують версію обвинувачення, відповідачем не надано.

Сукупність фактичних даних, що містяться в матеріалах цієї справи, не дають суду підстав однозначно стверджувати, що саме ОСОБА_1 , а не його дружина ОСОБА_2 в момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом.

Таким обставинам не надано оцінки у змісті спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, що мало б бути здійснено.

Окрім цього, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім того, що потрібно доказати керування ним транспортним засобом, потрібно також доказати, що він позбавлений права керування транспортними засобами.

У свою чергу, відповідач таких доказів суду не надав, а також згідно зі змістом спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, такі докази до неї не додаються.

Окремо необхідно зазначити, що належним доказом позбавлення особи права керування транспортними засобами є судове рішення у справі про адміністративне правопорушення або в кримінальному провадженні.

За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 428/2769/17), що у разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У цій справі на переконання суду достатньо сумнівів у тому, що саме позивач керував транспортним засобом, а відтак усі сумніви щодо доведеності його вини, мають тлумачитись саме на його користь, а не на користь відповідача.

Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують винуватість позивача та посилання на які здійснено у змісті мотивувальної частини постанови про накладення адміністративного стягнення, а також додано до неї, відповідно це рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправним та підлягає скасуванню.

Потрібно зазначити, що відповідач заперечуючи проти позову не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що спростовують доводи ОСОБА_1 .

За ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, рішення відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищезазначене, оскільки позивач у цій справі поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, відповідно ці судові витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 126, 251, 252, 268, 278-280, 285, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 19, 20, 72-79, 132, 134, 139, 241, 242, 244-246, 250, 271, 286 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 084508, винесену 25 листопада 2024 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Свірсою М.А. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять тисяч чотириста гривень. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. В. Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код: 40108709) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський