Справа № 380/15322/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) зарахувати до загального страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у відокремленому підрозділі шахта «Великомостівська » Державного підприємства «Львіввугілля з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії та з врахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року у ВП «Шахта «Великомостівська » ДП «Львіввугілля», для перерахунку пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж це період, протягом якого особа підлягала страхуванню та за неї сплачувалися страхові внески. Водночас ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, зокрема для працівників, зайнятих на підземних роботах.

Позивач працював на підземних роботах на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» на посадах, що входять до Списку №1. Однак відповідач безпідставно не зарахував період з 01.04.2021 по 12.08.2022 до страхового стажу та пільгового стажу через несплату роботодавцем єдиного соціального внеску. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», несплата страхових внесків роботодавцем не є підставою для позбавлення застрахованої особи її пенсійних прав. Відсутність сплати ЄСВ є відповідальністю страхувальника, а не працівника, що підтверджено судовою практикою та роз`ясненнями Верховного Суду. Таким чином, дії відповідача щодо неврахування періоду роботи позивача суперечать законодавству, а позовні вимоги про зарахування цього періоду до страхового та пільгового стажу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 23 липня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав заперечення, в якому зазначив, що пенсійна виплата позивачу була перерахована відповідно до Закону № 1058 та Закону № 345, з урахуванням страхового стажу та періоду перебування на інвалідності. Зокрема, відповідач зазначає, що пенсія за віком на пільгових умовах була призначена з 26.02.2024, а розрахунок здійснено на підставі 30 років 6 місяців 19 днів страхового стажу, з яких 16 років 2 місяці 18 днів це пільгова робота за Списком №1. Водночас, період роботи позивача з 01.04.2021 по 12.08.2022 не було враховано до страхового та пільгового стажу, оскільки за цей період відсутня сплата єдиного соціального внеску роботодавцем. Відповідач вважає, що розрахунок пенсії здійснено правильно та підстав для її перегляду немає. Просить суд відмовити в позові.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

У період з 13 лютого 2006 року по 12 серпня 2022 року позивач працював в ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» на посадах: поверхневим слюсарем ремонтником 5-го розряду по переводу, гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, електрослюсарем підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до запису в трудовій книжці № 22, наказу №438-к від 15.08.2022 р. позивач 12 серпня 2022 року звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п. 2 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України та одноразової допомоги згідно Колективного договору.

Вищенаведені роботи з повним робочим днем під землею належать до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 6 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016, що дає право на пільгову пенсію по віку.

З 20 вересня 2022 року позивач перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

26 лютого 2024 року позивач звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії і з 26 лютого 2024 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах період перебування на інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням.

Водночас при призначенні позивачу пенсії відповідачем не було зараховано до страхового стажу роботи та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року.

Підставою для відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року стала несплата страхувальником в особі ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» єдиного соціального внеску.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), від 27.05.2021 (справа 343/659/17) відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» у період з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року з повним робочим днем під землею, що підтверджується відповідними документами та відповідає критеріям, передбаченим Списком №1, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України № 6 від 16.01.2003 та № 461 від 24.06.2016.

Підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду до страхового та пільгового стажу стала несплата страхових внесків підприємством-страхувальником. Водночас чинне законодавство, зокрема ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачає, що відповідальність за сплату єдиного соціального внеску покладається на роботодавця і не може бути підставою для позбавлення працівника його пенсійних прав.

Наведені вище норми Закону №1058-IV та Порядку №22-1, які регламентують порядок звернення за пенсією та її перерахунок, не передбачають подання окремої заяви про врахування всіх періодів роботи особи, що звертається за перерахунком пенсії, поряд з документами, що підтверджують набутий особою стаж.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею період роботи ОСОБА_1 , у відокремленому підрозділі шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплаченої пенсії та заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року у ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля», для перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області понесені позивачем судові витрати в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) зарахувати до загального страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у відокремленому підрозділі шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії та з врахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 12 серпня 2022 року у ВП «Шахта «Великомостівська » ДП «Львіввугілля» для перерахунку пенсії.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.03.2025.

Суддя Коморний О.І.