Справа № 440/11592/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 р. Справа № 440/11592/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/11592/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо прийняття рішення від 19.09.2024 р. № 91 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , яким ОСОБА_3 відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 25.07.2024 року № 02/3343/24 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про проведення ОСОБА_3 перерахунку з 01.01.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.09.2024 № 91, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року у розмірі 3028 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». На виконання рішення суду у справі позивачу видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік. Позивач звернувся із заявою про перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідки, виданої ТУ ДСА в Полтавській області №02/3343/24-вих. від 25.07.2024, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №91 від 19.09.2024 позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що він має право на перерахунок довічного щомісячного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА в Полтавській області №02/3343/24-вих. від 25.07.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 р. позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Зодчих,22, м. Вінниця, 21005, код ЄРДПОУ 13322403), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ), про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №91 від 19.09.2024 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_3 .

Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_3 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.07.2024 №02/3343/24-вих, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області, починаючи з 01 січня 2024 року.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням матеріальних та процесуальних норм права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі № 440/11592/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про державний бюджет на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді складає 2102,00 грн, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося. З огляду на зазначене, на думку апелянта, відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн встановленого на 01.01.2024 року в статті 7 Закону №3460. Таким чином, у Головного управління відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, оскільки з 01.01.2024 не відбулось зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зазначив, що після прийняття рішення Конституційним Судом України (після 18.02.2020) будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не відбувалося.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на рішення Полтавського окружного апеляційного суду від 24.12.2024 року по справ № 440/11592/24 відмовити, а рішення Полтавського окружного апеляційного суду від 24.12.2024 року залишити без змін.

Зазначив, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися. Законом №1402-VІІІ закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402-VІІІ; зміна Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів, а тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 31.01.2006 р. № 79/2006 ОСОБА_2 був призначений на посаду судді Великобагачанського районного суду Полтавської області строком на п?ять років. Постановою Верховної ради України «Про обрання суддів» від 17.02.2011 р. обраний на посаду судді Великобагачанського районного суду Полтавської області безстроково. Був переведений на посаду судді Зіньківського районного суду Полтавської області відповідно до Указу Президента України № 1113/2011 від 09.12.2011 р. Займав адміністративну посаду голови суду та виконуючого обов?язки голови Зіньківського районного суду Полтавської області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 31.08.2021 р. № 1906/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_4 , з посади судді Зіньківського районного суду Полтавської області у зв?язку з поданням заяви про відставку» був звільнений з посади судді Зіньківського районного суду Полтавської області у зв?язку з поданням заяви про відставку.

Наказом від 31.08.2021 р. № 5 ОС «Про відрахування судді Дем?янченка С.М. зі штату Зіньківського районного суду Полтавської області», ОСОБА_2 був відрахований зі штату Зіньківського районного суду Полтавської області з 31 серпня 2021 року у зв?язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Гадяцького об?єднаного управління ПФУ в Полтавській області №91 від 13.09.2021 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.09.2021 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, адміністративний позов ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_3 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про держаний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року у розмірі 3028 грн. Зобов?язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області видати ОСОБА_3 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій базовий розмір посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку ОСОБА_2 займав до звільнення у відставку з посади судді та голови Зіньківського районного суду Полтавської області, та розміри доплат за вислугу років і за перебування на адміністративній посаді в суді, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про держаний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року у розмірі 3028 грн.

На підставі рішення Полтавського окружного суду від 21.03.2024 р. Територіальним управління державної судової адміністрації в Полтавській області 25.07.2024 р. видано довідку № 02/3343/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік.

16.09.2024 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до пенсійного органу про перерахунок довічного грошового утримання за 2024 рік на підставі довідки від 25.07.2024 року № 02/3343/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області №91 від 19.09.2024 року позивачу було відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням розміру суддівської винагороди, зазначеної в довідці від 25.07.2024 року №02/3343/24-вих, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Полтавській області, оскільки, починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №91 від 19.09.2024 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2024 року (3028,00 грн.), на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн.), на підставі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є неправомірною. Відтак, суд дійшов висновку, що з 01 січня 2024 року відбулися зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, внаслідок чого Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.07.2024 №02/3343/24-вих із застосуванням розміру прожиткового мінімуму на 01 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., а тому наявні підстави для здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання позивача у відповідності до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, відповідно до якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 2, 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 966-ХІV (далі Закон № 966-ХІV).

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 966-XIV, прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров?я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частиною 2 статті 1 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Тобто, у вказаній нормі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відтак, Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Крім того, Законом № 966-XIV судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Проте, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270 грн., було введено такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн., у той же час за цим Законом прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 складає 3028 грн.

Слід зазначити, що зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», як і Закон України «Про державний бюджет на 2024 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили щодо інших законів.

Тобто, у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону №1402-VIII, а положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» вважати загальними нормами (lex generalis).

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічна правова позиція щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) викладена в постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21, від 02.06.2023 по справі №400/4904/21, від 13.07.2023 по справі №280/1233/22, від 24.07.2023 по справі №280/9563/21, від 25.07.2023 по справі №120/2006/22-а та від 26.07.2023 по справі № 240/2978/22.

Посилання апелянта на те, що після прийняття Конституційним Судом України рішення № 2-р/2020 від 18.02.2020 збільшення розміру складових суддівської винагороди не відбулося, колегія суддів вважає безпідставними з вищезазначених підстав.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі Порядок № 3-1) заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з п.п. 6, 7, 9 розділу IV Порядку №3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок, тобто в даному випадку з 01 січня 2024.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обставини зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, беручи до уваги збільшення станом на 01 січня 2024 року розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів доходить висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 25.07.2024 року № 02/3343/24.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.09.2024 р. № 91, внаслідок чого воно підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв?язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 440/11592/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова