Справа № 520/10636/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 р. Справа № 520/10636/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. (ухвалене суддею Тітовим О.М.) по справі № 520/10636/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила: скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 р. № 141-ОС; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити ОСОБА_1 на роботі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_1 та Державною прикордонною службою укладено контракт про проходження військової служби, відповідно до Наказу № 10540ос від 25.10.2016 р.

Наказом № 576-ОС від 01.11.2016 р. позивачку зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 і всі види забезпечення.

На підставі Наказу № 538-ОС від 16.09.2019 р. позивачці надану відпустку з 16.09.2019 р. по 17.05.2022 р. по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

18.05.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з рапортом про звільнення її з лав Збройних Сил України за сімейними обставинами.

Наказом №141-ОС від 18.05.2022 р. з позивачкою припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років), відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас майора ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вищевказаним наказом відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача необґрунтований, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки між позивачем та відповідачем не узгоджено дату звільнення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, проте з інших підстав і мотивів.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції, та повноваження відповідно до Конституції України визначено Законом України від 03.04.2003 р. № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України", відповідно до ст. 1 якого на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, підчас мобілізації, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Порядок проходження служби у Державній прикордонній службі України регулюється "Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України", яке затверджено Указом Президента України від 29.12.2009 р. № 1115/2009 (в подальшому Положення).

Згідно із п.п. 1-3 Положення ним визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період. Громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі в добровільному порядку або за призовом. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби. У добровільному порядку в Держприкордонслужбі громадяни проходять військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу. Із громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт.

Відповідно до п. 27 Положення, днем припинення (розірвання) контракту є: день, зазначений у наказі начальника органу Держприкордонслужби про виключення військовослужбовця зі списків особового складу цього органу в разі дострокового припинення (розірвання) контракту.

Згідно із п. 37 Положення, за наявності передбачених законодавством підстав військовослужбовець має право достроково припинити (розірвати) контракт, звернувшись з письмовим рапортом щодо цього в порядку підпорядкування до посадової особи, уповноваженої приймати рішення про його звільнення з військової служби. Цей рапорт з необхідними для прийняття рішення про звільнення військовослужбовця документами у двотижневий строк подається кадровим підрозділом уповноваженій на прийняття такого рішення посадовій особі. Дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи військовослужбовця та його виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби здійснюється у місячний строк з моменту подання ним відповідного рапорту.

Аналіз вищевикладених норм законодавства вказує, що Держприкордонслужбою рапорт про звільнення з військової служби повинен розглядатися у визначений строк та за встановленою процедурою, яка передбачає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність, зокрема, сімейних обставин або інших поважних причин, уточнюються дані про проходження особою військової служби.

Тобто, у відповідача відсутні підстави для звільнення позивачки у день подання нею рапорту про звільнення.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконання.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуваний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 р. № 141-ОС про припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у запас майора ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а позивачку необхідно поновити на займаній посаді, оскільки відповідачем порушено процедуру розгляду рапорту позивачки.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. у справі № 520/10636/23 з підстав і мотивів задоволення позову ОСОБА_1 , викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329, 338, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 р. по справі № 520/10636/23 - змінити з підстав і мотивів задоволення позову, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич