Справа № 200/303/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Справа№200/303/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Незалежності, 11, ) про визнання протиправним та зобов`язання виплатити грошову компенсацію для отримання жилого приміщення для ВПО, які захищали незалежність,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання протиправним та зобов`язання виплатити грошову компенсацію для отримання жилого приміщення для ВПО, які захищали незалежність.

Позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в особі комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280; 2) визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 62 від 26 грудня 2023 року; 3) Зобов`язати Покровську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області в особі комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області призначити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280, на одну особу, та врахувати в розрахунок витрат, пов`язаних з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків та зборів, розмір яких не перевищую 3% розміру грошової компенсації.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 12 жовтня 2023 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до п. 5, 7, 16 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України на одну особу, та про врахування в розрахунок витрат, пов`язаних з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків та зборів, розмір яких не перевищую 3% розміру грошової компенсації, як внутрішньо переміщена особа, яка має статус учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте 26 грудня 2023 року протокольним рішенням комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 62 за результатами розгляду заяви від 12.10.2023 року з доданими до неї матеріалами, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб.

Позивач вважає, що такими діями відповідача порушено її право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом.

20 січня 2025 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідачі були належним чином повідомлені про розгляду справи судом, своїм правом не скористались та не надали суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність вирішення спору за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1 від 12.03.2015 року, ОСОБА_1 була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, з тимчасовим місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1427- від 31.03.2022, ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, з тимчасовим місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області про безпосередню учать особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 01.03.2016 року № 1350/01-12-2016, ОСОБА_1 в період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року брала безпосередню учать в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року № 295 та наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 року № 347.

Як вбачається з довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» від 14.11.2023 року № 01-09/6298, ОСОБА_1 проживає сама за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Розпорядження Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 971рг від 25.07.2023 року, яке прийнято на підставі особистої заяви позивача, ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце перебування: АДРЕСА_3 (склад сім`ї одна вона) взято на квартирний облік: у загальну чергу та включено до пільгового списку на першочергове одержання жилого приміщення за місцем перебування, як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, що потребує поліпшення житлових умов. Записана до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення за № 2532.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до п. 5, 7, 16 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України на одну особу, та про врахування в розрахунок витрат, пов`язаних з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків та зборів, розмір яких не перевищую 3% розміру грошової компенсації, як внутрішньо переміщена особа, яка має статус учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

26 грудня 2023 року протокольним рішенням комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 62 за результатами розгляду заяви від 12.10.2023 з доданими до неї матеріалами, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб.

Причиною такої відмови зазначено відсутність, на час призначення грошової компенсації, перебування позивача на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб вперше до 24 лютого 2022 року.

Позивач вважаючи, що такою відмовою порушено її право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280, звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону № 1706-VII, адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1-4 ст. 4 Закону № 1706-VII визначено що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну. Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник). Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.

Відповідно ст. 4(1) Закону № 1706-VII, Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб. Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі Порядок № 509), цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі довідка). Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509, у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства суд зауважує, що довідка про взяття на облік ВПО видається в день надання заяви особою, яка має намір її отримати. Проте положення Закону № 1706-VII вказують, що особа стає внутрішньо-переміщеною через низку обставин, які примусили цю особу залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; довідка про взяття на облік лише підтверджує цей факт.

Відповідно п. 1 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року № 280 (далі Порядок № 280), цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних) до 24 лютого 2022 року і перебувають не менш як один рік на обліку в базі даних.

Аналізуючи вказаний пункт Порядку № 280 суд зауважує, що умовою виплати компенсації є у тому числі перебування на обліку особи як внутрішньо переміщеної в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року не менш як один рік.

Тобто законодавцем закріплено, що саме перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у позивача відсутній, на час призначення грошової компенсації, перебування ОСОБА_1 на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб вперше до 24 лютого 2022 року.

В той же час, суд зазначає наступне.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частини перша, друга статті 4 Закону № 1706-VII)

В контексті наведених норм, саме довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є належним документом, що підтверджує факт внутрішнього переміщення.

Відповідно до довідки від 31.03.2022 року № 1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 перемістилась з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) з м. Іловайськ Харцизького району Донецької області до м. Маріуполь Донецької області.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1427- від 31.03.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, з тимчасовим місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Суд не погоджується з позицією відповідача, що саме перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року, а не наявність у позивача самого статусу внутрішньо переміщеної особи, є визначальним для призначення йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, з огляду на наступне.

Позивач, як фізична особа не може контролювати внесення інформації щодо нього до будь-яких державних реєстрів, це обов`язок саме посадових осіб державних органів, та за їх некомпетентність або бездіяльність він не може нести страждання або бути позбавлений будь-яких пільг або благ.

Відповідно до п. 7 ч. 8 ст. 11 Закону № 1706-VII, місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень забезпечують внесення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення відомостей про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у тому числі місце її фактичного перебування, та про надані такій особі послуги.

Відповідно до п. 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформація до бази даних вноситься структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - уповноважені органи) в електронній формі на підставі поданої внутрішньо переміщеною особою заяви, форму якої затверджує Мінсоцполітики.

Отже, зазначеними нормами саме на орган владних повноважень покладено обов`язок внесення інформації про внутрішньо переміщену особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Верховний Суд в постанові від 15 травня 2018 року у справі № 428/1126/17 зазначив, що відповідно до статті 4 Закону України № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Такої саме правової позиції дотримується у перший апеляційний адміністративний суд у своїй Постанові від 07 листопада 2024 року у справі № 200/2300/24.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 зазначено, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, оскільки відповідачем було безпідставно відмовлено ОСОБА_1 , у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280, з урахуванням наведених законодавчих норм, з метою відновлення порушеного права, суд приходить до висновку, що саме зобов`язання Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в особі комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області призначити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280, на одну особу, та врахувати в розрахунок витрат, пов`язаних з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків та зборів, розмір яких не перевищую 3% розміру грошової компенсації, буде саме тим належним способом, який відновить порушенні права позивача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі № 200/303/25 не здійснювати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Незалежності, 11, ) про визнання протиправним та зобов`язання виплатити грошову компенсацію для отримання жилого приміщення для ВПО, які захищали незалежність задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Незалежності, 11, ) в особі комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № 62 від 26 грудня 2023 року.

Зобов`язати Покровську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Незалежності, 11, ) в особі комісії з розгляду заяв щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області призначити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 280, на одну особу, та врахувати в розрахунок витрат, пов`язаних з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків та зборів, розмір яких не перевищую 3% розміру грошової компенсації.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Тарасенко