Справа № 640/9575/22
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. ДніпроСправа № 640/9575/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну неналежного відповідача у справі №640/9575/22 за адміністративним позовом Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа за адміністративним позовом Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №64718041;

-визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни щодо не зняття арешту з майна та коштів Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, накладеного у межах виконавчого провадження ВП №64718041;

-зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савку Ліану Олегівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64718041, в якій зазначити про зняття арешту з майна (коштів) боржника;

-зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савку Ліану Олегівну вжити заходів щодо виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва надіслано відзив від 18.08.2022 №03-14/70434/22 на позовну заяву, в якому, серед іншого зазначив, що відповідно до статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 рок №1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом, а тому в розумінні приписів КАС України, вказані структурні підрозділи не можуть бути відповідачами в адміністративних справах щодо оскарження дій, рішень та бездіяльності державних виконавців.

Відповідач зазначив, що у разі подання позовної заяви до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 48 КАС України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

На підставі викладеного, просив розглянути питання щодо подальшого розгляду заявлених позовних вимог до відділу примусового виконання рішень, який не є належним відповідачем у справі.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року прийнято справу № 640/9575/22 до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

На підставі частин першої, третьої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

На підставі статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (в редакції чинній на момент подання позовної заяви до суду та в редакції Наказу Міністерства юстиції № 4224/5 від 27.12.2019) (далі Інструкція №512/5), органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, у розумінні вищевикладених норм, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є органом державної виконавчої служби, а тому є належним відповідачем у справі в контексті статті 287 КАС України.

Посилання відповідача на практику Верховного Суду, зокрема, постанову від 07.04.2020 справа № 501/1397/17, суд вважає необґрунтованим, оскільки вищевказані висновки сформовані Верховним Судом на підставі аналізу п.3 розділу І Інструкції №512/5 (у редакції до 27.12.2019), яка передбачала, що органами державної виконавчої служби є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень.

Разом з тим, наказом Міністерства юстиції №42245 від 27.12.2019 до Інструкції №512/5 внесено зміни та викладено п.3 розділу І Інструкції №512/5 у чинній редакції, яка передбачає, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є окремим органом державної виконавчої служби.

Отже вищевказані висновки Верховного Суду сформовані за іншого правового регулювання, а тому не є релевантними та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Зважаючи, що предметом спору є бездіяльність, вчинена у межах виконавчого провадження ВП №64718041, яке відкрите державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, тому належним відповідачем у цьому спорі є саме Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на який вищевказаними нормами покладено повноваження вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, боржником у якому є Київський міський голова Кличко Віталій Володимирович.

Таким чином суд дійшов висновку про безпідставність заявленого клопотання про заміну відповідача.

Керуючись статтями 48, 80, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну неналежного відповідача у справі №640/9575/22 за адміністративним позовом Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.М. Басова