Справа № 400/1573/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2025 р. № 400/1573/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

треті особиЦентральний відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Артилерійська, 18,м. Миколаїв,54006, вул. Артилерійська, 18,м. Миколаїв,54006

провизнання протиправною та скасування вимоги від 12.09.2024 року № Ф-76706-17-У,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач), третя особа Центральний відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною вимоги від 12.09.2024 №Ф-76706-17-У.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору або документ про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На виконання ухвали суду від 24.02.2025 року позивачкою 05 березня 2025 року подано заяву про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання позивачка зазначає, що у зв`язку з скрутним фінансовим становищем у неї відсутні належні кошти для сплати судового збору.

Розглянувши заяву позивачки, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір»( Закон №3674-VІ).

Відповідно до ч. 1 с. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону № 3674-VI платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір згідно з частиною першої статті 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 8 Закону №3674-VI встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Виходячи з аналізу положень вищезазначеної статті суд дійшов висновку, що можливість відстрочення або звільнення від сплати судового збору пов`язана із сукупністю обставин, серед яких, перш за все, виділено основну майновий стан позивача.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України «Про судовий збір» кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, саме заявник має довести існування цих виключених обставин.

Водночас, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження того, що вона належить до певної категорії осіб, визначених ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", а також не надано належних та допустимих, достовірних та достатніх, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України доказів скрутного фінансового становища, відсутності доходів та перевищення витрат над доходами, а також відсутності доходів у інших членів сім`ї, суми річного доходу та підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу позивачки. Суд не може розцінити як таку, що доводить наведені вище обставини, надану позивачкою довідку про рух коштів по банківському рахунку, оскільки така довідка підтверджує надходження від Пенсійного фонду України, проте не містить інформації про загальний рівень доходів позивачки. На підстав цієї довідки суд не може зробити висновок про відсутність інших джерел доходу. Суд зауважує, що таку інформацію містять відомості з Державного реєстру фiзичних осiб -платникiв податкiв про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та вiйськового збору. Зазначені відомості є в розпорядженні органів Державної податкової служби України і надаються на запит платника податків.

Враховуючи вищенаведене, позивачка не усунула недоліки позовної заяви, проте суд вважає за необхідне прововжити строк усунення недоліків і запропонувати позивачці надати належні і допустимі в підтвердження фінансововї неспоможності заплати судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позову.

2. Встановити, що недоліки можуть бути усунені шляхом подання в пятиденних строк з дати отримання цієї ухвали належних і допустимих доказів на підтвердження неспроможності сплатити судовий збір або документу про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Л. Дерев`янко