Справа № 372/6591/24
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/6591/24
Провадження № 2-а-3/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 3565281 від 28.11.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.11.2024 року під час перевезення пасажирів за маршрутом № 313 «Українка-Київ», на водія транспортного засобу А-07563, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3565281 від 28.11.2024 року. Оскільки тріщина на склі автомобіля не віднесена до технічної несправності автомобіля, а тому з винесеною постановою позивач не погоджується, вважає, що Правил дорожнього руху не порушував та дії поліцейського є протиправними.

31.01.2025 року від відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що відповідно до оскаржуваної постанови, 28.11.2024 року о 15 год. 25 хв. в м. Києві, Шосе залізничне, позивач керував транспортним засобом А-07563, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 313 «Українка-Київ», з технічними несправностями експлуатація якого заборонена, а саме тріщина лобового скла в зоні склоочисників, чим порушив п. 31.4 ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і кладення якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічній експлуатації, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП. Представник відповідача зазначив, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП відбулось через невідповідність технічного стану транспортного засобу вимогам ДСТУ 3649:2010, а не у зв`язку наявністю технічних несправностей або невідповідності вимогам стандартів, а тому правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. Також, вважає вимогу про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп. неспівмірною та необґрунтованою.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Воропая Р.М. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.11.2024 року інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києва старшим лейтенантом поліції Кубраком С.М. винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 3565281 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови 28.11.2024 року о 15 год. 25 хв. в м. Києві, Шосе залізничне, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом А-07563, д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги перевезення пасажирів за маршрутом 313 «Українка-Київ» з технічними несправностями експлуатація якого заборонена, а саме тріщина лобового скала в зоні дії склоочисників, чим порушив п.31.4 ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, - підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 14З акону України« Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Разом з тим п. 1.1 Правил дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР, зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ДСТУ 3649:2010, а саме п. 6.8.5 зазначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР передбачені ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що відповідачем було вчинено адміністративне правопорушення, - окрім постанови працівника поліції, а суд зазначає, - що сама постанова працівника поліції, - не є доказом на вчинення адміністративного правопорушення, - це є процесуальне рішення працівника поліції, яка може бути оскаржена в судовому порядку, - як в даному випадку.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП.

Доказом на вчинення позивачем адміністративного правопорушення міг бути відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який фіксував факт наявності адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що сам факт винесення оскаржуваної постанови серії - не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Така постанова у своїй правовій природі є рішенням суб`єктавладних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Сам опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Саме такі правові висновки містяться у позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно п. 31.4. ПДР визначено технічні несправності, за наявності яких забороняється експлуатація транспортного засобу, проте, в переліку несправностей, який визначений Законодавцем в п. 31 ПДР, не містить такої несправності як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Таким чином, враховуючи, що на законодавчому рівні не закріплено те, що тріщина на склі являється технічною несправністю транспортного засобу, а перелік технічних несправностей за наявності яких забороняється експлуатація транспортних засобів зазначені в п. 31.3, 31.4, 31.6, - Правил дорожнього руху не передбачає такої технічної несправності, як тріщина на лобовому склі, то відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КупАП, та відсутні будь-які підстави накладення адміністративного стягнення на позивача.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, уточній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб; іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, - можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на досліджені судом обставини, у діях позивача відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а при відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення, - відсутній склад самого правопорушення, що і є підставою у даному випадку для задоволення адміністративного позову.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на положення ст. 9 КУпАП та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - у діях позивача, - відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Верховний суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16 зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим.

На підставі вищевказаного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано копію договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024 року, згідно якого вартість послуг наданих виконавцем за вказаним договором визначено за домовленістю сторін та становить 6 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суд вважає за необхідне стягнути користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 241, 242 244, 246, 250 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3565281 від 28.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня йог проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Суддя : Т.Г. Сташків