Справа № 260/1427/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/1427/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 через уповноваженого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

1. Поновити строк на адміністративне оскарження.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2024 № 205 в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1

3. Визнати протиправним та скасувати наказ № 159 від 25.06.2024 військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування до списків особового складу на відповідну посаду та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу.

Розглянувши позовну заяву, суддя дійшов висновку, що таку належить залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами статті 122 КАС України перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України військова служба є публічною службою у розумінні КАС України, а згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 159 від 25.06.2024 військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування до списків особового складу на відповідну посаду та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу. Тобто про порушення свого права позивач дізнався з дати прийняття оскаржуваних наказів 24.03.2024 та 25.06.2024 року, що також підтверджується записами наявними у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 24.03.2024, копія якого долучена до позовної заяви.

З даною позовною заявою позивач звернувся 06.03.2025 року, тобто з пропуском місячного строку визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

У позовній заяві позивач просить суд поновити строк звернення до суду та в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду вказує, що з 25.06.2024 по 02.08.2024 позивач перебував в зоні бойових дій в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області, де 01.08.2024 одержав вибухову травму та тривалий час проходив лікування.

08.02.2025 ОСОБА_1 , як особою без громадянства подано рапорт про звільнення, оскільки військовослужбовці із числа іноземців та осіб без громадянства звільняються з військової служби на підставах, зокрема, підпункту ґ пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII за власним бажанням.

18.02.2025 Позивачем була отримана від Військової частини НОМЕР_1 відповідь на рапорт від 12.02.2025 в якій вони зазначили «В рапорті на звільнення Ви посилаєтесь па підпункт г пункту 3 частини 5 статті 26 вищезазначеного Закону «за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України), але не раніше шести місяців проходження ними безперервної військової служби». Однак Ви проходите військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, тому дане посилання є хибним.»

Позивач вказує, що після отриманих усних роз`яснень у військової частини та отримання юридичних консультацій 20.02.2025 позивач дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_2 » мобілізуючи його на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період порушив чинне законодавство та його права.

Наведені доводи суд вважає не обгрунтованими, а зазначені підстави пропуску строку звернення з даним позовом суд визнає неповажними, оскільки, до матеріалів позовної заяви не долучено докази на підтвердження обставин неможливості позивача звернутися до суду у встановлений строк.

Доводи про те, що позивач з моменту мобілізації перебував на військовій службі не доводить неможливості вчасної реалізації права на судовий захист та не підтверджує існування реальних фактичних перешкод для звернення до суду.

У постанові від 04 жовтня 2024 року у справі № 200/1643/24 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій у тому, що посилання позивача на проходження військової служби під час ведення воєнного стану на території України не може бути безумовною підставою для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на можливість своєчасного звернення до суду, та без надання доказів на підтвердження того, що виконання обов`язків служби під час введення військового стану вплинуло на позивача, і, відповідно, обумовило пропуск строку на звернення до суду.

До прикладу, Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зауважив на тому, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Водночас, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставини, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення та відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію" мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Зокрема, доказів перебування у період з березня по липень 2024 року у районах проведення бойових дій, на лікуванні чи інших обставин об`єктивної неможливості звернення до суду матеріали позовної заяви не містять.

Згідно з доданого до позовної заяви військового квитка серії НОМЕР_3 від 24.03.2024, позивач 30.03.2024 року прийняв військову присягу; з 24.03.2024 року на підставі оскаржуваного наказу №205 призваний та направлений для проходження військової служби, а з 25.06. 2024 року на підставі оскаржуваного наказу № 159 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, позивач об`єктивно знав про призов на військову службу, а отже й про оскаржувані дії та накази відповідачів. Таким чином, позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого місячного строку звернення до суду не додавши жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, як і не навівши жодних обґрунтовано вмотивованих доводів.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2024 року у справі № 160/33822/23.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, шляхом надання заяви на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити: заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом та докази поважності причин пропуску такого.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю.Дору