Справа № 620/7524/24
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7524/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області в якому просила визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у Чернігівській області від 17.05.2024 №41-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення» яким ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ Державної податкової служби у Чернігівській області.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відповідно до ст.69 Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №889) постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 «Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження» (зі змінами), Порядку здійснення дисциплінарного провадження у Державній податковій службі України, затвердженого наказом ДПС від 09.02.2023 №34 (зі змінами), на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 05.04.2024 №45-дп «Про порушення дисциплінарного провадження», доручення в. о. начальника Головного управління ДПС у Чернігівській області від 04.04.2024 №51/25-01-01-01-11 до доповідної записки сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС Чернігівській області від 29.03.2024 №137/25-01-14-16, складеної за результатами перевірки з питань, викладених у листі ДПС України від 27.02.2024 №5260/7/99-00-14- 02-07 щодо фактів вчинення дій працівниками ГУ ДПС у Чернігівській області стосовно платників податків, по яких наказам ГУ ДПС у Чернігівській області врегульовано конфлікт інтересів, за результатами якої складено акт перевірки від 25.03.2024 №5/25-01-14-13, розглянуто дисциплінарну справу головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 та винесено оскаржуваний наказ.

Відповідно до змісту оскаржуваного наказу, дисциплінарною комісію встановлено, що згідно з інформацією, викладеною у листі ДПС, головним державним Інспектором відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління додаткових сервісів ГУ ДПC у Чернігівській області ОСОБА_2 здійснено вхід до IKC «Єдине вікно подання електронної звітності» 22.01.2024 та перегляд журналу прийому, здійснено входи до IKC «Податковий блок» 03.11.2023, 15.01.2024, 22.01.2024, 23.01.2024, 19.02.2024 пошук реєстраційних даних та перегляд ІКП га податкової звітності по ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є рідним братом чоловіка; здійснено входи до IKC «Податковий блок» 09.11.2023, 16.01.2024, пошук реєстраційних даних та перегляд податкової звітності, здійснено входи до IKC «Єдине вікно подання електронної звітності» 10.10.2023, 15.01.2024, 16.01.2024, та перегляд журналу прийому, по ФОП ОСОБА_4 (PHOKПП НОМЕР_2 ), який є її чоловіком; здійснено входи до IKC «Єдине вікно подання електронної звітності» 23.01.2024, 25.01.2024 та перегляд журналу прийому, здійснено входи до IKC «Податковий блок» 03.11.2023, 17.11.2023, 16.01.2024, 18.01.2024, 12.02.2024 пошук реєстраційних даних та перегляд IKП та податкової звітності по ФОП ОСОБА_5 (PHOKПП НОМЕР_3 ), який є її братом.

Згідно з інформацією з Журналу аутентифікації користувачів підсистеми «Адміністрування системи» IKC «Податковий блок» під ідентифікатором/логіном користувача в системі ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено входи до IKC «Податковий блок» 03.11.2023, 09.11.2023, 17.11.2023, 15.01.2024, 16.01.2024, 18.01.2024, 22.01.2024, 23.01.2024, 12.02.2024 з ІР-адреси НОМЕР_4 .

Доступ до IKC «Податковий блок» (режимів, які зазначені у додатку до листа ДПС) ОСОБА_1 надавався згідно зі службовою запискою від 09.09.2022 №593/25-01- 12- 01. У вказаній службовій записці наявний підпис головного державного інспектора відділ обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області ОСОБА_7 про ознайомлення з вимогами Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно - комунікаційних системах ДПС, затвердженого наказом ДПС від 15.05.2020 № 216 (далі - Порядок №216).

Відповідно до даних IKC органів ДПС станом на 01.03.2024 у ФОП ОСОБА_3 , який є рідним братом чоловіка ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) відкрито НОМЕР_5 IKП. Сформованою довідкою по запиту користувача з визначенням ID працівника, який вносив зміни, було встановлено, що всі нарахування по єдиному податку з фізичних осіб (КБК 18050400) з 01.10.2023 по 29.02.2024 були внесені в автоматичному режимі без ручного втручання. Разом з тим протягом жовтня-листопада 2023 року по земельному податку з фізичних осіб (КБК 18010700) були проведені 2 операції, що зменшують нарахування на загальну суму 23,49 грн., та 2 операції, що збільшують нарахування на загальну суму 26,65 грн., працівником з ID НОМЕР_6 .

Відповідно до даних IKC органів ДПС станом на 01.03.2024 у ФОП ОСОБА_4 , який є чоловіком ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_2 ) відкрито НОМЕР_7 IKП. Сформованою довідкою по запиту користувача з визначенням ID працівника, який вносив зміни, було встановлено, що всі нарахування по єдиному податку з фізичних осіб (КБК 18050400) та єдиному соціальному внеску (КБК 71040000) з 01.10.2023 по 29.02.2024 були внесені в автоматичному режимі без ручного втручання. Разом з тим, по орендній платі з фізичних осіб (КБК 18010900) була проведена 1 операція, що зменшує нарахування на суму 44151,20 грн працівником з ID НОМЕР_9, та 1 операція, що збільшує нарахування на суму 50773,88 грн працівником з ID НОМЕР_8 .

Відповідно до даних IKC органів ДПС станом на 01.03.2024 у ФОП ОСОБА_5 , який є братом ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_3 ) відкрито 4 IKП. Сформованою довідкою по запиту користувача з визначенням ID працівника, який вносив зміни, було встановлено, що всі нарахування з 01.10.2023 по 29.02.2024 були внесені в автоматичному режимі без ручного втручання.

ФОП ОСОБА_3 (PHOKПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Чернігівській області (Менський р-н). ФОП ОСОБА_4 (PHOKПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів). ФОП ОСОБА_5 (PHOKПFI НОМЕР_3 ) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів).

Наказом ГУ ДПС у Чернігівській області від 28.06.2022 №94 врегульовано потенційний конфлікт інтересів шляхом усунення ОСОБА_1 від вчинення дій, прийняття рішень чи участі в його прийнятті стосовно ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Документи, які б підтверджували наявність завдань у ОСОБА_1 стосовно ФОП ОСОБА_3 (PHOKПП НОМЕР_1 ), ФOП ОСОБА_4 (РНОКІП1 НОМЕР_2 ) та ФОП ОСОБА_5 (PHOKПП НОМЕР_3 ), в ході перевірки не надавалися.

Від головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області ОСОБА_7 отримано пояснення від 08.03.2024 на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Чернігівській області щодо інформації, викладеної у листі ДПС.

В поясненні позивачка підтвердила, що нею було здійснено перегляд поданої звітності по вищевказаним платникам через IKC «Єдине вікно подання електронної звітності» та через режим «Подана звітність» IKC «Податковий блок» для уточнення того, чи надійшла від ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 податкова звітність, яка причина неприйняття звітності, оскільки звітність подавалася платниками в електронному вигляді з використанням кваліфікованого електронного підпису (KEП). Зазначила, що перегляд реєстраційних даних та поданої звітності здійснювався нею однаково по всіх фізичних особах-підприємцях Чернігівської області виключно в рамках виконання своїх функціональних обов`язків, коригувань поданої податкової звітності та змін в IKП платників нею не здійснювалося, службова інформація в особистих цілях не використовувалася та не передавалася стороннім особам.

Від заступника начальника управління - начальника відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області ОСОБА_8 (безпосереднього керівника державного службовця ОСОБА_1 ) отримано пояснення від 07.03.2024 на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Чернігівській області щодо інформації, викладеної у листі ДПС. В поясненні ОСОБА_8 зазначила, що вона не надавала ОСОБА_1 жодних завдань стосовно фізичних осіб - підприємців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

При цьому, комісією враховано відсутність у позивача дисциплінарних стягнень. Також враховано, що згідно з характеристикою позивач зарекомендувала себе як кваліфікований, сумлінний працівник, який добре володіє і повноцінно використовує в роботі чинне законодавство та нормативно правові-акти з питань, що відносяться до службових обов`язків. В роботі проявила себе як ініціативний, активний, наполегливий та не позбавлений творчого ставлення до справи працівник. Також враховано результати службової діяльності, які оцінено позитивно.

Також за результатами пояснень та документів, що містяться в дисциплінарній справі, комісія дійшла висновку, що перегляд інформації з ІКС «Податковий блок» не призвів до значних втрат робочого часу, настання тяжких наслідків або заподіяння збитків.

Дисциплінарна комісія, прийнявши до уваги пояснення безпосереднього керівника, дійшла висновку, що такі дії можуть свідчити про порушення вимог п.1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 (із змінами i доповненнями) та п. 5.1 Розділу 5 Правил етичної поведінки в органах ДПС, затверджених наказом ДПС від 02.09.2019 № 52. Дисциплінарною комісією встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 65 Закону № 889, який полягає в перегляді інформації в IKC «Податковий блок» без службових на це підстав та доручень керівництва, що в свою чергу свідчить про неефективне використання робочого часу в цілях отримання інформації поза межами своїх посадових обов`язків, що призвело до порушень:

п. 7.2., п. 7.3. Розділу 7 Порядку № 216 в частині перегляду інформації в особистих цілях;

п. 5.1. Розділу 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС від 02.09.2019 № 52 (із змінами), в частині використання службового становища та робочого часу, не пов`язаного з виконанням своїх посадових обов`язків i доручень керівників;

п. 1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 (із змінами), в частині використання службового становища та робочого часу не пов`язаного з виконанням своїх посадових обов`язків i доручень керівників.

Враховуючи наведене, дисциплінарна комісія вирішила рекомендувати на підставі статей 65, 66 Закону № 889, зважаючи на пом`якшувальні обставини, застосувати до головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів Головного управління ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 65 Закону № 889, який полягає в порушенні п. 7.2., п. 7.3. Розділу 7 Порядку № 216, в частині використання інформації в особистих цілях, п. 5.1. Розділу 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС від 02.09.2019 № 52 (із змінами), та п. 1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 (із змінами), в частині використання службового становища та робочого часу, не пов`язаного з виконанням своїх посадових обов`язків i доручень керівників, під час перегляду інформації в IKC «Податковий блок» без службових на це підстав та доручень керівництва, що в свою чергу свідчить про неефективне використання робочого часу в цілях отримання інформації поза межами своїх посадових обов`язків.

Вважаючи оскаржуваний наказ відповідача в частині притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани протиправним, остання звернулась із вказаною позовною заявою до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця регулює Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (Закон №889-VIII, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно ст.1 Закону України «Про державну службу» державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань та функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів, забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів, забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг, здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства, управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням, управління персоналом державних органів, реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За приписами пунктів 1, 8 частини 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно зі статтею 62 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Частиною 1 статті 64 Закону №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В силу вимог пункту 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є порушення правил етичної поведінки державних службовців.

За змістом частини 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина 3 статті 66 Закону №889-VIII).

За приписами частини 4 статті 65 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

З наведеного вбачається, що за вчинення дисциплінарного проступку передбаченого пункту 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII (порушення правил етичної поведінки державних службовців) передбачає можливість застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з положеннями частин 2 - 4 статті 67 Закону №889-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження), зокрема, суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч.1 ст.69 Закону №889-VIIІ).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення (ч.2 ст.69 Закону №889-VIIІ).

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів (ч.3 ст.69 Закону №889-VIIІ).

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах (ч.5 ст.69 Закону №889).

Відповідно до частини 10 статті 69 Закону №889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону №889-VIIІ).

Згідно з статті 71 Закону №889-VIIІ порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 72 Закону №889-VIIІ).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.73 Закону №889-VIIІ з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч.4 ст.73 Закону №889-VIIІ).

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIIІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до статті 75 Закону №889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Згідно статті 76 Закону №889 державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Згідно статті 77 Закону №889-VIIІ слідує, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Право на оскарження наказу визначено ст.78 Закону №889-VIIІ.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно із п.2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Пунктом 4 Порядку №1039 встановлено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець). дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Зокрема, п.5 Порядку №1039 встановлено, що тривалість формування дисциплінарної справи не може перевищувати 20 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 30 календарних днів.

Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень: пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до п.31 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до ст.76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Положеннями п.32 Порядку №1039 встановлено, що про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання Пx поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження (п.32 Постанови №1039).

Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим п.19 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем. що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

Пунктом 33 Порядку №1039 визначено, що Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Згідно з п.34 Порядку №1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами. які брали участь у голосуванні.

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються: - дата складення; - відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; - заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; - обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; - ступінь вини державного службовця; - характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; - відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку; - пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку. передбаченого відповідним пунктом ч.2 ст.65 Закону №889-VIIІ, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; - вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною ст.66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Враховуючи вищезазначене слідує, що дисциплінарне провадження порушується відносно державного службовця в разі виявлення та перевірки вчинення останнім порушень положень Закону №889-VIIІ, вчинення ним діяння, прирівняного до дисциплінарного проступку, встановлення вини, ступеню та характеру вчиненого проступку, обставин проступку, характеризуючи відомостей державного службовця, зібрання усіх документів та інформації, яка може підтвердити чи спростувати відношення державного службовця до проступку.

Відповідно, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа із дотриманням положень Закону №889-VIIІ та Порядку №1039, яка має містити у собі повний виклад та зібрання усіх достатніх та належних доказів та інформації з метою та на виконання повноважень дисциплінарної комісії за наслідками проведення такого дисциплінарного провадження, з дотриманням прав державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, що закінчується пропозицією комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

В свою чергу, суб`єкти призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії, які є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, у зв`язку з чим у суб`єкта призначення має виключні повноваження на прийняття одного з двох рішень, врахувати пропозицію комісії застосувати до державного службовця дисциплінарне стягнення чи відхилити, закрити дисциплінарне провадження.

Законодавство також передбачає, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано до державного службовця на час перебування на лікарняному та/або у відпустці, у відрядженні та відповідно, державний службовець не обмежений в праві на наданні до комісії своїх пояснень та доказів, користуватися правовою допомогою адвоката.

Аналіз наведених положень Закону №889-VIII та Порядку №1039 свідчить про те, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами.

Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи.

Суд наголошує, що об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства. Водночас, з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини державного службовця, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №822/46/18.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №812/831/16.

Водночас, предметом спору у цій справі є питання правомірності наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 17.05.2024 №41-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Позивачу інкриміновано порушення вимог:

- п.7.2., п. 7.3. Розділу 7 Порядку №216 в частині перегляду інформації в особистих цілях;

- п.5.1. Розділу 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС від 02.09.2019 №52 (із змінами), в частині використання службового становища та робочого часу, не пов`язаного з виконанням своїх посадових обов`язків i доручень керівників;

- п.1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (із змінами), в частині використання службового становища та робочого часу не пов`язаного з виконанням своїх посадових обов`язків i доручень керівників.

Наказом Державної податкової служби України від 15.05.2020 №216 затверджено Порядок доступу до інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах ДПС України.

За приписами п.7.2., п.7.3. Розділу 7 Порядку №216 користувач зобов`язаний: дотримуватися вимог Порядку; використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншим організаційно-розпорядчим документом органу ДПС; не передавати інформацію стороннім особам; копіювати або зберігати інформацію системи тільки на обліковані носії інформації виключно для виконання функціональних обов`язків. Користувачу забороняється: використання інформації в цілях, не передбачених посадовою інструкцією; передача іншим особам свого ідентифікатора користувача в системі/мережі, пароля та інших засобів доступу до системи; передача конфіденційної інформації стороннім особам; копіювання або збереження конфіденційної інформації системи на будь-які носії інформації, якщо це не пов`язано з виконанням функціональних обов`язків.

Також, згідно з п.5.1 ч.5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом Державної податкової служби України від 02.09.2019 №52 (із змінами) (далі - Наказ №52), працівники повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Також згідно з вимогами п.1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (із змінами і доповненнями), державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що також не заперечується відповідачем, що до основних завдань i функцій управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області зокрема належить приймання податкової, фінансової та іншої звітності засобами комунікації та використання інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС для отримання інформації, необхідної для виконання функціональних обов`язків структурними підрозділами ГУ ДПС у Чернігівській області.

Відповідно до посадової інструкції головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області до основних посадових обов`язків відноситься, зокрема, надання усних консультацій платникам в межах компетенції (п.6 розділу 3 посадової інструкції).

Позаяк, в ході дисциплінарного провадження зазначені посадові обов`язки залишені комісією поза увагою. При цьому, суд звертає увагу, що розділ 6 «Умови служби» посадової інструкції не містять конкретної заборони в частині використання чи перегляду інформації в ІКС «Податковий блок».

З наведеного слідує, що перегляд ІКП, поданої звітності та реєстраційних даних може здійснюватися позивачкою у межах виконання своїх функціональних обов`язків, у тому числі і по фізичним особами-підприємцям, щодо яких наказом від 28.06.2022 №94 врегульовано конфлікт інтересів.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердила, що нею було здійснено перегляд поданої звітності по вищевказаним платникам через IKC «Єдине вікно подання електронної звітності» та через режим «Подана звітність» IKC «Податковий блок» для уточнення того, чи надійшла від ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 податкова звітність, яка причина неприйняття звітності, оскільки звітність подавалася платниками в електронному вигляді з використанням кваліфікованого електронного підпису (KEП).

Також зазначила, що перегляд реєстраційних даних та поданої звітності здійснювався нею однаково по всіх фізичних особах-підприємцях Чернігівської області виключно в рамках виконання своїх функціональних обов`язків, коригувань поданої податкової звітності та змін в IKП платників нею не здійснювалося, службова інформація в особистих цілях не використовувалася та не передавалася стороннім особам.

При цьому суд враховує, що зазначеним вище наказом від 28.06.2022 №94, головного державного інспектора відділу обліку платників та об`єктів оподаткування, ведення реєстрів, реєстрації за окремими видами податків, податкових сервісів управління податкових сервісів ГУ ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 усунена від вчинення дій, прийняття рішень, участі у прийнятті рішень стосовно фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Суд наголошує, що отримання доступу до інформації ІКС «Податковий блок» та її перегляд не є формою вчинення дії чи прийняття рішення під час реалізації службового повноваження, а є правом посадової особи на отримання відповідної інформації для реалізації своїх службових повноважень.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для констатації факту використання позивачкою інформації з ІКС «Податковий блок» у власних інтересах.

З огляду на наведене, позивачкою не може бути порушено і вимоги п.1 розділу IV «Використання службового становища, ресурсів та інформації» Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за №1203/29333 та пп.1 п.5 «Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби», затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 (зі змінами), оскільки службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) нею використано в ході виконання своїх посадових обов`язків, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Суд також наголошує, що перегляд позивачем інформації стосовно фізичних осіб-підприємців не спричинив жодних негативних наслідків. Самим же відповідачем у оскаржуваному наказі вказано, що виявлені недоліки та порушення не призвели до настання тяжких наслідків або заподіяння збитків та значних втрат робочого часу. При цьому, відповідачем не доведено, що дії вчинені позивачем, виходять за межі її посадових обов`язків.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №140/2819/19, суд дійшов висновку, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Тобто, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що матеріалами дисциплінарної справи щодо позивача не підтверджено наявність у його діях усіх складових дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ Головного управління ДПС у Чернігівській області від 17.05.2024 №41 - дс «Про накладання дисциплінарного стягнення» яким ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк