Справа № 320/30313/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Київ № 320/30313/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.І.,

представника позивача не з`явився,

представника відповідача Басан Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.01.2023 № 66/ж/0/31-00-04-04-01/25.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Шевченко А.В.

Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 10.12.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. В обґрунтування зазначає, що несвоєчасна сплата до бюджету в установлений законом термін узгодженого податкового зобов`язання з відрахування частини чистого прибутку відбулась не з вини товариства, що виключає склад податкового правопорушення та свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач не заперечує щодо порушення строків сплати податків, проте, не згоден із застосованими відповідачем штрафними санкціями, оскільки вони застосовані до позивача під час дії карантину та оголошеного воєнного стану, тобто з настанням форс-мажорних обставин.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що оскаржувані рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у відповідному акті перевірки та наданому суду відзиві на позовну заяву. Вважає, що відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність з урахуванням обставин передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID -19), не застосовуються. До того ж, посилаючись на Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, зазначає, що позивачем доказів звернення до податкового органу та отримання відповідного рішення про підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків, не надано.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2023 ЦМУ ДПС по роботі з ВПП проведена камеральна перевірка ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2, пунктом 76.3 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку.

За результатами вказаної перевірки, відповідачем складено Акт камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» від 30.11.2023 року 2743/Ж5/31- 00-04-04-01-20/05311609, яким встановлено порушення позивачем статті 57, підпункту 57.1, статті 124 та статті 137 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями.

Так, згідно з висновками ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, викладеними в Акті перевірки, ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» порушено терміни сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку, а саме:

за 2021 рік:

- на 18 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 18.08.2022р. платіжне доручення № 892;

- на 64 дні, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 03.10.2022р. платіжне доручення № 1060;

- на 130 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дат фактичної сплати 08.12.2022р. платіжне доручення № 1184;

- на 169 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 04.01.2023р. платіжне доручення № 1;

- на 218 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 22.02.2023р. платіжне доручення № 107;

- на 233 дні, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 09.03.2023р. платіжне доручення № 141;

- на 251 день, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 27.03.2023р. платіжне доручення № 172;

- на 259 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 04.04.2023р. платіжне доручення № 1;

- на 301 день, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 16.05.2023р. платіжне доручення № 277;

- на 310 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 25.05.2023р. платіжне доручення № 284;

- на 318 днів, з 19.07.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 01.08.2022р., дата фактичної сплати 02.06.2023р. платіжне доручення № 290;

за півріччя 2022 року:

- на 287 днів, з 09.08.2022 р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 20.08.2022р., дата фактичної сплати 02.06.2023р. платіжне доручення № 290;

за ІІІ квартал 2022 року:

- на 193 дні, з 09.11.2022р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 22.11.2022р., дата фактичної сплати 02.06.2023р. платіжне доручення № 290;

за 2022 рік:

- на 81 день, з 28.02.2023 р (дата документа, яким узгоджено суму податку, № ), граничний термін сплати - 14.03.2023р., дата фактичної сплати 02.06.2023р. платіжне доручення № 290;

за І квартал 2023 року:

- на 11 днів, з 09.05.2023р. (дата документа, яким узгоджено суму податку, №), граничний термін сплати - 23.05.2023р., дата фактичної сплати 02.06.2023р. платіжне доручення № 290.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивачем подано письмові заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких висновки акту залишено без змін.

11.01.2024 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №66/ж/0/31-00-04-04-01-25, яким встановлено порушення ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за періоди: 2021 рік, I півріччя 2022 року, ІІІ квартал 2022 року, 2022 рік, І квартал 2023 року, за затримку на 18, 64, 130, 169, 218, 233, 251, 259, 301, 310, 318, 287, 193, 81, 11 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 62 620 254,40 грн. та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5%, 10% (від зобов`язання) у сумі 6 230 447,94 грн. (шість мільйонів двісті тридцять тисяч чотириста сорок сім гривень, дев`яносто чотири копійки) за платежем - частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону.

За результатами розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення № 66/ж/0/31-00-04-04-01-25, яким податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 №66/ж/0/31-00-04-04-01-25 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина перша статті 19 Конституції України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки

платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових

накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У статті 76 ПК України зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПКУ. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 137.4 статті 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Згідно із пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкових зобов`язань, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідно до граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПКУ. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

До позивача застосовано штрафні санкції згідно положень пункту 124.1 статті 124 ПК України.

Пунктом 124.1 цієї статті передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України визначено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану (далі - Закон №2260-ІХ, набрав чинності 27.05.2022) внесені зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно з підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції, що діє з 27.05.2022) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID -19), не застосовуються.

Слід зазначити, що Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» (далі - Закон №2836-ІХ, набрав чинності 03.01.2023) внесені зміни у пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (в редакції, що діє з 03.01.2023) визначено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, зокрема, щодо: строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

У разі звільнення платника податків від відповідальності з підстав, визначених абзацами четвертим - восьмим цього підпункту, податкові повідомлення-рішення, якими були визначені йому штрафні (фінансові) санкції та/або пеня за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, крім сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, визначених абзацами четвертим - восьмим цього підпункту, вважаються скасованими (відкликаними) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України».

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджено Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розподілу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та перелік документів на підтвердження» №225 від 29.07.2022 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303).

Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 1 розділу ІІ зазначеного Порядку передбачено, що підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Суд встановив, що заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань, відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225, від платника позовом Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не надходила.

З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Цим Порядком визначено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.

Згідно із Порядком № 225 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків. Тобто, питання щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку податкового обов`язку приймається контролюючим органом за заявою такого платника податку.

Суд зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків сплати податкових зобов`язань з відрахування частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств), у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналогічна правова позиція щодо вирішення спорів цієї категорії викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23, від 12 березня 2024 року у справі № 160/13661/23, від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23, від 11 квітня 2024 року у справі № 380/14133/23, від 02 травня 2024 року у справі № 420/11020/23, від 16 квітня 2024 року у справі № 460/21543/23, від 12 квітня 2024 року у справі № 620/9720/23, від 12 березня 2024 року у справі № 160/13661/23.

У постановах від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а від 03.08.2023 року у справах № 520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

З аналізу вищенаведених правових норм висновується, що у разі застосування контролюючим органом до платника податку штрафу за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України встановлення контролюючим органом вини такого платника у вчиненні ним умисного діяння доведенню не потребує, а достатнім є виявлення лише факту допущення платником податків порушення строку сплати такої узгодженої суми грошового зобов`язання.

У постановах від 03 серпня 2023 року у справі №520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі №520/18519/21, від 5 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 16 листопада 2023 року у справі №160/24147/21 Верховний Суд сформував висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пункту 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Отже, згідно позиції Верховного Суду, яка випливає із вищезазначених постанов, відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду у постанові, яка була прийнята більш пізніше, 23.01.2024 року, у справі №160/17160/21, яка є обов`язковою для врахування адміністративними судами згідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, зазначені висновки спростовують аргументи позивача з приводу того, що саме контролюючий орган повинен довести вину позивача у вчиненні ним умисного правопорушення, оскільки така вина підлягає доведенню лише при застосуванні до платників податків штрафу на підставі пункту 124.2, пункту 124.3 статті 124 ПК України, що підтверджено вищенаведеною правовою позицією.

Податкова обізнаність являє собою сукупність заходів, які вчиняє платник податків для уникнення або запобігання негативних податкових наслідків.

Разом з тим, як встановлено судом з наявних в матеріалах справи документів, за оспорюваним рішенням до позивача застосовано штраф за затримку сплати сум грошових зобов`язань з частини чистого прибутку (доходу) у розмірі 5% та 10% на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України, за якою притягнення позивача до відповідальності можливе за умови виявлення лише факту допущення позивачем порушення строку сплати такої узгодженої суми грошового зобов`язання без встановлення його вини з урахуванням вищенаведених правових висновків.

Факт порушення позивачем строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань з відрахування частини чистого прибутку, які наведені в акті перевірки від 30.11.2023 року, підтверджений матеріалами справи та позивачем не спростований.

Що стосується наявності у позовом Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» форс-мажорних обставин, суд вказує, що відповідно до підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Згідно із пунктом 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР зі змінами (далі - Закон № 671) форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту 6 Регламенту суб`єкт господарювання повинен звернутися до ТПП із заявою, в якій обґрунтувати причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання Заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо). Якщо уповноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили).

За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Позивач не надав ні відповідачу, ні суду належного документа відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», який засвідчує факт настання форс-мажорних обставин для нього з 24.02.22, а саме сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає про необґрунтованість доводів позивача про те, що він підлягає звільненню від фінансової відповідальності на підставі підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України.

З огляду на вищезазначене, суд робить висновок, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовані в ході розгляду справи судом.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підтверджені належними доказами та не базуються на законі, а тому позов задоволенню не підлягає.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» Державної компанії «Укрспецекспорт» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 10 березня 2025 р.