Справа № 645/981/25
Суддя: Спесивцев О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/981/25
Провадження № 2-а/645/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Спесивцева О.В.

за участю секретаря судового засідання Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №2926/МВ від 07.01.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 01 січня 2025 року позивача було зупинено працівником поліції на станції метро Турбоатом в місті Харкові для перевірки документів, внаслідок чого виявилось, що він перебуває у розшуку та його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу була вручена повістка № 2086 від 01.01.2025 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 8.00 год. 02.01.2025 року. Після того, як позивач з`явився 02.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, йому було вручене направлення від 02.01.2025 року № 2248/мв на проходження ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби. Починаючи з 02.01.2025 року по 20.01.2025 року позивач проходив ВЛК, при цьому його було направлено для додаткового обстеження в лікарню та з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року він перебував на стаціонарному обстеженні у лікарні, що підтверджується Актом дослідження стану здоров`я №595. Вказує, що після проходження ВЛК, він 20.01.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, де йому було видано довідку про визнання придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Також, 20.01.2025 року у військовому квитку позивача було зроблено відповідну відмітку. Разом з тим, 07.02.2025 року в поштовій скринці було виявлено конверт з оскаржуваною постановою відповідача № 2926/МВ від 07.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якою на його було накладено штраф у розмірі 17000 гривень. У постанові було вказано, що позивачу була направлена повістка № 1547154 від 04.12.2024 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові на 21.12.2024 року для звірки даних, але він будучи належним чином оповіщений 09.12.2024 року, він не з`явився, внаслідок чого 07.01.2025 року 10 год 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові розглянута адміністративна справа та було встановлено факт порушення законодавства про мобілізацію ОСОБА_1 . Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає є протиправною, оскільки справа розглядалась за його відсутності, жодної повістки про виклик на вказану у постанові дату він не отримував, при цьому відповідно у період з 02.01.2025 року по 20.01.2025 року проходив ВЛК за направленням саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року перебував на стаціонарному обстеженні у лікарні, що підтверджується Актом дослідження стану здоров`я № 595, який було подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідачем не доведено, що позивач ухилявся від обов`язку прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 , та, як наслідок, вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позов.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у наданому письмовому відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи без його участі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 02.01.2025 року офіцер мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенант ОСОБА_2 склав протокол №2862/МВ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу, 02.01.2025 08 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» № 741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено оповіщення військовозобов`язаних. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1547154 від 04.12.2024р. яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання) про виклик на 21.12.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки військово-облікових даних. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.12.2024р. однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №2926/МВ від 07.01.2025 року ОСОБА_3 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно вказаної постанови, 07.01.2025 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» №741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено оповіщення військовозобов`язаних. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1547154 від 04.12.2024р. яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання) про виклик на 21.12.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки військово-облікових даних. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.12.2024р. однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не погодившись із правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП .

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В оскаржуваній постанові вказано, що позивачем порушено вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Згідно з пунктом 30-1 Порядку № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).

QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.

Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Пунктом 30-3 Порядку № 560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно наданою позивачем роздруківки із застосунку «Резерв+» за номером в реєстрі Оберіг 7, адресою проживання ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_2 ; датою уточнення даних вказано 09.08.2024 року.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 560 на ім`я ОСОБА_1 04.12.2024 року було сформовано повістку № 1547154 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 333-з описом вкладення на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час уточнення облікових даних: АДРЕСА_2 .

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 333 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Тобто, в даному випадку встановлена процедура направлення повістки була дотримана.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Проаналізувавши вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що оскільки повістку надіслано засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 є день отримання такого поштового відправлення особою або проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток відділення поштового зв`язку із зазначенням дати 17.12.2024.

Враховуючи вищенаведене, днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 17.12.2024 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме 17.12.2024 року.

Натомість, повісткою № 1547154, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 14.12.2024 року об 14:00 год за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних.

Тобто, станом на 14.12.2024 року позивач, в розумінні положень п. 41 Порядку №560 не був належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відмітка про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання була проставлена вже після дати, на яку позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, суд зауважує, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 02.01.2025 року та оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.01.2025 року вбачається, що відповідачем зазначено інші дати як виклику (на 21.12.2024 року), так і оповіщення позивача про необхідність явки (09.12.2024 року). Натомість, жодних доказів виклику позивача саме на 21.12.2024 року та оповіщення його про необхідність прибуття 09.12.2024 року відповідачем під час розгляду справи не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів того, що позивач будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зв`явився та не повідомив про поважні причини неявки, чим порушив ч.3 ст-22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд доходить висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд також зазначає, що згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

За правилами ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 у справі№465/5145/16-а.

Натомість, як вбачається з наданих позивачем доказів, останній у період з 02.01.2025 року проходив ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наслідком якої, 14.01.2025 року у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 було проставлено відповідну відмітку (а.с. 19, 23). Тобто, станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови позивач проходив ВЛК за направленням саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у період з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року позивач перебував на стаціонарному обстеженні у 4 наркологічному відділенні КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», що підтверджується актом дослідження здоров`я №595 (а.с. 21).

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В контексті даного спору, позивач, як особа щодо якого розглядалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності, фактично був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 07.01.2025 року, надавати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази, скористатись правовою допомогою, оскільки у період з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року перебував на стаціонарному обстеженні у 4 наркологічному відділенні КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» саме за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.01.2025 року.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення про притягнення до адмінвідповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що оскаржувана постанова відповідача прийнята не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, допущені порушення при її прийнятті є суттєвими та мають своїм наслідком її скасування.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, за встановлених судом обставин щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у судовому порядку із закриттям провадження у справі.

Частиною 1 статті 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на 2025 рік у розмірі 3028,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, при поданні даного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 605, 60 грн. (3 028, 00 грн. х 0,2).

Отже враховуючи, що позов підлягає задоволенню, витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, згідно наданої позивачем квитанції №5373-0347-1407-9847 від 10.02.2025 року, ним сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1211,20 грн.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню частина сплаченого ним судового збору у розмірі 605,60 грн., яка була ним надмірно сплачена за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247 251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №2926/МВ від 07.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Зобов`язати Головне управління казначейської служби України в Харківській області / 22030101, код отримувача 37874947, рахунок отримувача UA 0020660, повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. згідно квитанції №5373-0347-1407-9847 від 10.02.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.03.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Головуючий суддя О.В. Спесивцев