Справа № 300/7707/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7707/23 пров. № А/857/2929/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. про визнання відмови протиправною, зобов`язання здійснити виплату недоотриманої пенсії (суддя суду І інстанції: Остап`юк С.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 24.12.2024р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

09.11.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Івано-Франківській обл. щодо відмови виплати ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_1 за період з 01.04.2019р. до 30.11.2021р. в сумі 95446 грн. 08 коп.;

зобов`язати ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_1 за період з 01.04.2019р. до 30.11.2021р. в сумі 95446 грн. 08 коп. (а.с.1-5).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи (а.с.17-18).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною відмову ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.04.2019р. до 30.11.2021р. в розмірі 95446 грн. 08 коп.; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.04.2019р. до 30.11.2021р. в розмірі 95446 грн. 08 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с.29-34).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.37-40).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. в межах своїх повноважень з 01.01.2007р. здійснює функції призначення (перерахунку) та виплати пенсій відповідним категоріям військовослужбовців на підставі документів, поданих уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особи були звільнені із служби. При цьому, функції визначення грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії цим особам, не входять до компетенції ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл.

ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. добровільно виконало рішення суду від 27.09.2021р. у справі № 300/4684/23 у межах своїх повноважень, а саме: здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 ; різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019р. по 30.11.2021р., яка підлягала до виплати ОСОБА_2 становить 95446 грн. 08 коп.

Пенсія ОСОБА_3 виплачена по 31.03.2023р.; з 01.04.2023р. виплату пенсії припинено у зв`язку з смертю пенсіонера.

Водночас, спірна заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

При цьому, в силу приписів ч.1 ст.379 КАС України замінити сторону у виконавчому листі можливо лише у випадку видачі такого виконавчого листа стягувачу, а замінити сторону виконавчого провадження лише за умови відкритого виконавчого провадження. Виконавче провадження у справі не відкривалось, виконавчий лист не видавався.

При цьому, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа службовців, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, тому у спірному випадку відсутні відносин спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлого ОСОБА_2 , нарахованих на виконання рішення суду у справі № 300/4684/21

Відтак, у пенсійного органу є відсутніми законні підстави для здійснення виплати ОСОБА_1 коштів у розмірі 95446 грн. 08 коп.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 перебував на обліку ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021р. у справі № 300/4684/21 зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. провести ОСОБА_2 з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № 5402-5807/5416 від 29.06.2021р. про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській обл., для нарахування пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .

У результаті проведеного перерахунку донарахована різниця в пенсії за період з 01.04.2019р. до 30.11.2021р. склала 95446 грн. 08 коп., що підтверджується відповідним розрахунком пенсійного органу (а.с.9)

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 30.03.2023р., виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.11).

Станом на день смерті ОСОБА_2 нарахована різниця в пенсії на виконання судового рішення у справі № 300/4684/21 у загальному розмірі 95446 грн. 08 коп. відповідачем не виплачена.

19.04.2023р. (тобто до спливу шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. із заявою про виплату їй недоодержаної пенсії в зв`язку зі смертю її чоловіка (а.с.6).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської громади № 1102 від 01.11.2023р., виданою Центром надання адміністративних послуг м.Івано-Франківська, ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 по день його смерті (а.с.12).

Листом № 3787-3308/В-02/8-0900/23 від 04.05.2023р. відповідач ПФ України в Івано-Франківській обл. повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021р. у справі № 300/4684/21 обліковується борг в сумі 95446 грн. 08 коп. Вказана сума не може вважатися недоотриманою пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Відповідачем ведеться облік рішень суду, виплата за якими проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, а оскільки стягувачем у справі № 300/4684/21 є ОСОБА_2 , тому підстав для проведення ОСОБА_1 виплати пенсії на виконання рішення суду в справі за № 300/4684/21 або внесення відомостей про зміну стягувача у вказаній справі немає (а.с.7-8).

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо виплати недоотриманої суми пенсії її померлого чоловіка згідно з рішенням суду, позивача звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 у термін не пізніше 6 місяців після смерті її чоловіка ОСОБА_2 звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії, що нарахована на виконання рішення суду, але невиплачена на час смерті останнього, тому відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на отримання недоотриманої пенсії її померлого чоловіка.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність правових підстав щодо задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України № 2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» /надалі Закон України № 2262-XII/.

Відповідно до ч.1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. Правління ПФ України № 3-1 від 30.01.2007р. /надалі Порядок № 3-1/, відповідно до п.3 якого така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з п.9 Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Зміст ст.61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного /ЦК/ України.

Зокрема, згідно зі ст.ст.1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 ЦК України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Тобто, в разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

Своєю чергою, відмова пенсійного органу у виплаті позивачу таких сум може бути підставою для звернення останнього до суду із позовом за захистом своїх прав.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 16.05.2023р. у справі № 420/288/21 та від 27.09.2023р. у справі № 420/16546/21, від 05.12.2023р. у справі № 420/18164/23, від 30.01.2024р. у справі № 420/8604/21, від 14.02.2024р. у справі № 462/3575/17, від 25.04.2024р. у справі № 420/18507/21.

Встановлено, що нарахованою на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021р. у справі № 300/4684/21, але не виплаченою ОСОБА_2 на момент його смерті, залишились пенсія в сумі 95446 грн. 08 коп.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , спільно проживала разом з чоловіком; 19.04.2023р., тобто до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера, позивач звернулась до пенсійного органу за виплатою недоодержаної пенсії.

Таким чином, позивач дотрималась умов, які визначені ст.61 Закону № 2262-XII та Порядком № 3-1.

При цьому посилання відповідача на необхідність заміни стягувача належним правонаступником є безпідставними, оскільки позивач звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії її померлого чоловіка відповідно до ст.61 Закону №2262-ХІІ, а не щодо виконання рішення суду.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч.1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у визначений спосіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2024р. в адміністративній справі № 300/7707/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного судового рішення: 10.03.2025р.