Справа № 440/5847/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 р.Справа № 440/5847/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 25.11.24 року по справі № 440/5847/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс"

до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Кременчукнафтопродуктсервіс" (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 січня 2024 року №1263/0406.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №440/5847/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки від 04.01.2024, що ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» не задекларовано податкове зобов`язання по податку на додану вартість з умовного постачання запасів та інших товарів/послуг, які включено до податкового кредиту, але не використано в господарській діяльності, чим порушено пункт 184.7 статті 184 Податкового кодексу України, з тих підстав, що згідно договору поставки №2 від 05 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» платником податку було реалізовано паливо в кількості 1 200 260 літрів, вартість якого становить 30 256 444, 75 грн., в тому числі ПДВ 1 979 393, 58 грн. (копія міститься в матеріалах справи); згідно договору поставки №28/1 від «01» серпня 2023 року, укладеного між ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» та ТОВ «СКАЙ ДЖЕТ-Х» Товариством було реалізовано паливо в кількості 2 013 340 літрів, загальна вартість Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.12.2024 4 якого становить 53 285 526, 69 грн., в тому числі ПДВ 8 880 921, 11 грн. (копія міститься в матеріалах справи); згідно договору купівлі-продажу №25 від «07» червня 2023 року, укладеного між ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» та ТОВ «СВІПІТ» Товариством було реалізовано товар, загальна вартість якого становить 149 280, 00 грн., в тому числі ПДВ 24 880, 00 грн. (копія міститься в матеріалах справи); згідно договору купівлі-продажу №68-11 від «30» січня 2023 року, укладеного між ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» та ТОВ «СКАЙ ДЖЕТ-Х» Товариством було реалізовано товар, загальна вартість якого становить 3 718 680, 02 грн., в тому числі ПДВ 619 780, 00 грн. (копія міститься в матеріалах справи). А також ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» було реалізовано товар (нафтопродукти) на загальну суму 202,2 млн. грн. Таким чином, все вищенаведене свідчить про помилкові висновки контролюючого органу стосовно заниження податкового зобов`язання на суму ПДВ 102 924 000, 00 грн.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що згідно вимог Податкового кодексу України акт про результати камеральної перевірки від 04.01.2024 року за №67/16-31-04-06-03-01/36093194 мав бути оформлений за вересень 2023 року до 20.11.2023 року, а тому посадовою особою контролюючого органу не дотримано вимог п. 76.3 ст.76 ПК України, відповідно до якої камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Також апелянт зазначає, що з метою повідомлення контролюючому органу про відсутність можливості своєчасного подання ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» податкових декларацій через неможливість виконання своїх податкових обов`язків його контрагентами, зокрема ПАТ «УКРТАТНАФТА», 12.08.2022р. ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» було направлено до ГУ ДПС у Полтавській області звернення №898 «Щодо ненадання податкових декларацій», копія якого разом з доказами направлення додається.

Відповідач, Головне управління ДПС в Полтавській області, направив на адресу Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" зареєстровано як юридична особа, ідентифікаційний код 36093194.

В реєстрі платників податку на додану вартість ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" перебувало з 26 вересня 2008 року по 13 вересня 2023 року (свідоцтво платника податку на додану вартість анульовано 13 вересня 2023 року), що не заперечується учасниками справи.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України та у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 Податкового кодексу України, відносно ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за період вересень 2023 року, з урахуванням даних системи електронного адміністрування ПДВ, Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами якої складено акт №67/16-31-04-06-03-01/36093194 від 04 січня 2024 року.

Перевіркою встановлено порушення платником вимог підпункту 49.18.1 статті 49 ПК України та пункту 203.1 статті 203 ПК України, у зв`язку з неподанням платником до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року, а також пункту 184.7 статті 184 ПК України у зв`язку із заниженням податкового зобов`язання на суму ПДВ 102 924 000,00 грн по операціях з умовного постачання товарів/послуг після анулювання реєстрації в якості платника ПДВ.

Так, перевіркою встановлено, що свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" анульовано 13 вересня 2023 року. Згідно даних останнього поданого звіту про фінансовий стан ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (вх.№ від 16 лютого 2023 року) балансова вартість основних засобів складає 813,0 тис.грн, незавершені капітальні інвестиції у сумі 106,0 тис.грн та запаси в розмірі 513701,0 тис.грн. Фактично платником ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" податкова декларація з ПДВ за останній звітній (податковий) період вересень 2023 року до контролюючого органу не подана, самостійно умовний продаж таких залишків та інших товарів/послуг не визнано та відповідно належна сума податкових зобов`язань з ПДВ до бюджету не сплачена.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 січня 2024 року №1263/0406, яким ТОВ "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість» на загальну суму 113 216 400,00 грн (за податковим зобов`язанням 102 924 000,00 грн та штрафною (фінансовою) санкцією 10 292 400,00 грн).

Не погодившись із прийняттям податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправними та скасування

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно пп. пп. 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. пп. 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до п. 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за період вересень 2023 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування ПДВ, Єдиного реєстру податкових накладних підприємства ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс».

За результатами камеральної перевірки ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» складено акт від 04.01.2024 № 67/16-31-04-06-03-01/36093194.

Проведенню перевірки передувало направлення на адресу ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» листа від 14.09.2023 №29687/6/16-31-04-06-09 про надання пояснення та документального підтвердження щодо залишків основних засобів та запасів, які відносилися до складу податкового кредиту на дату анулювання реєстрації платника ПДВ та дотримання ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» норм п.184.7 ст.184 ПК України. Поштове відправлення вручено платнику засобами поштового зв`язку 19.09.2024.

Проте інформацію платником не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем контролюючому органу у період з вересня 2023 року по дату проведення камеральної перевірки 04 січня 2024 року будь-яких первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів за вересень 2023 року, ведення яких передбачено законодавством у пункті 44.1 статті 44 ПК України.

Згідно з п.44.1 ст.44 гл.1 розділу II Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 гл.1 розділу II Кодексу, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого докладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно зі ст.1 розділу І Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Виходячи з вищевикладеного, на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість податкові зобов`язання по залишках необоротних активів не нараховуються, якщо суми ПДВ по цих активах не були включені до складу податкового кредиту, що підтверджується документами, визначеними у пункті 44.1 ст.44 гл.1 розділу II Кодексу.

Якщо відповідне підтвердження відсутнє, то не пізніше дати анулювання реєстрації підприємства як платника податку на додану вартість нараховуються податкові зобов`язання з ПДВ згідно з п. 184.7 ст. 184 розділу V Кодексу.

Згідно з пунктом 184.6 статті 184 ПК України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Відповідно до ч.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Відповідно з п. 184.7 статті 184 ПК України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що якщо товари та необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах та необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів та необоротних активів. Тобто у разі анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість особа зобов`язана визнати умовний продаж за наявності умов, наведених у відповідній нормі.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом, відповідно до рішення від 13.09.2023 ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» виключено з Реєстру платників ПДВ на підставі п.184.1 ст.184 ПК України у зв`язку з тим, що підприємство протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість.

Згідно даних останнього поданого звіту про фінансовий стан ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» (вх. № від 16.02.2023) балансова вартість основних засобів складає у сумі 813000,00 грн., незавершені капітальні інвестиції у сумі 106000,00 грн. та запаси в розмірі 513701,00 грн.

При цьому, ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» податкова декларація з ПДВ за останній звітний (податковий) період вересень 2023 року до контролюючого органу не подана, самостійно умовний продаж таких запасів та інших товарів/послуг не визнано та відповідно належна сума податкових зобов`язань з ПДВ до бюджету не сплачена.

Тобто, суб`єктом господарювання за вересень 2023 року порушено п.184.7 ст.184 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 зі змінами та доповненнями, суб`єктом господарювання за вересень 2023 року занижено податкове зобов`язання на суму ПДВ у розмірі 102 924 000,00 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість до сплати в бюджет в розмірі 102 924 000,00 гривень.

В своїй апеляційні скарзі ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» зазначає, що у підприємства не було можливості своєчасного подання декларацій з податку на додану вартість, через неможливість виконання своїх податкових обов`язків його контрагентами, зокрема ПАТ «УКРТАТНАФТА», а тому 12.08.2022р. товариством було направлено до ГУ ДПС у Полтавській області звернення №898 «Щодо ненадання податкових декларацій».

Крім того, апелянт зазначає, що про таку неможливість Товариство неодноразово інформувало ГУ ДПС у Полтавській області, зокрема, при поданні заперечення за вих. №11 від 23 січня 2024 року та скарги за вих. №23 від 13 лютого 2024 року на податкове повідомлення-рішення від 29.01.2024 р. за № 1263/0406, копії яких містяться в матеріалах справи, а тому у спірних правовідносинах повинні бути застосовані положення абзацу 1 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

03.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» № 2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022, яким підрозд. 10 розд. XX Перехідних положень ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-ІХ (далі Закон № 2260-ІХ), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до пп. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Перехідних положень ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Відповідно до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу Перехідних положень ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27.05.2022 припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Законом №2260-IX було внесено зміни й до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Відповідно до нової редакції цієї норми для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року;

строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року.

03 вересня 2023 року набрав чинності Закон України від 09 серпня 2023 року № 3303-IX, яким підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" викладено, зокрема, в такій редакції:

"69.1. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року;

строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 26.06.2024 у справі № 580/10149/23, від 21.08.2024 у справі № 440/8796/23, від 09.09.2024 у справі № 520/14286/23, від 24.09.2024 у справах № 520/24541/23 та № 500/261/24.

Тобто, з набранням чинності Закону України від 12.05.2022 № 2260-ІХ, врегульовано питання граничного строку подання податкової звітності, зокрема, і граничний термін подання якої припадав на період починаючи з 24.02.2022, а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну подачу такої звітності, за умов, визначених цією статтею.

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, зокрема, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Цим Порядком визначено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.

Згідно Порядку № 225 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків.

Проте, позивач впродовж розгляду справи не довів наявність обставин звернення товариства до податкового органу з відповідною заявою на виконання положень Порядку № 225, будь-яких доказів на підтвердження існування таких обставин не надавав, підставами позову не визначав.

Саме по собі посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на подання заперечення від 23 січня 2024 року №11 та скарги від 13 лютого 2024 року №23 на податкове повідомлення-рішення від 29.01.2024 р. за № 1263/0406, стосовно неможливості подання у визначені строки податкової звітності, не можуть вважатися самостійною заявою неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, в розумінні положень Порядку № 225.

Норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Верховний Суд в постанові від 28.02.2024 у справі № 280/6527/22 зазначив, що для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати документи, які підтверджуються виникнення обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що наведені вище доводи позивача не можуть бути визнані підставою для звільнення від відповідальності у спірних правовідносинах, оскільки не вказують на неможливість їх виконання.

Позивачем до суду не надано наказів про призупинення роботи підприємства, введення простою, тощо.

Колегія суддів зазначає, що заяв з переліками документів, що підтверджують відсутність можливості виконання ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» (податкових обов`язків відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку № 225 підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) до ГУ ДПС у Полтавській області не подавало, що не заперечується позивачем.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання контролюючим органом вимог п. 76.3 ст.76 ПК України, оскільки акт про результати камеральної перевірки від 04.01.2024 року за №67/16-31-04-06- 03-01/36093194 повинен був бути оформлений за вересень 2023 року до 20.11.2023 року, то колегія суддів вважає необґрунтованими та не свідчать про помилковість висновку суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Так, у відповідності до приписів пункту 76.3 статті 76 ПК, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації (30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання) та інші випадки, до яких можна віднести проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного статей 102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати).

Згідно з положеннями ст. 102 ПК України, строки давності та їх застосування. Так, законодавцем встановлено строк давності, а саме 1095 днів, 2555 днів, а також правила його застосування (п.п.102.1, 102.4, 102.5) або не застосування (п.п.102.2), зупинення відліку (п.п.102.2), або продовження (102.6).

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, за змістом положень підпункту 102.1 ст. 102 ПК України строк давності 1095 днів застосовується податковим органом у випадку проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Аналогічний підхід щодо початку відліку строку проведення камеральної перевірки застосовано Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 819/1569/16 та у постанові судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 24.07.2023 по справі № 821/850/18, відповідно до якого датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, визначений пунктом 102.1 статті 102 ПК України, в частині проведення податковим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Згідно акту камеральної перевірки №67/16-31-04-06-03-01/36093194 від 04 січня 2024 року граничний строк подання податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року - 20 жовтня 2023 року.

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що камеральна перевірка та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення здійснені відповідачем в межах строків, визначених пунктом 76.3 статті 76 ПК та статтею 102 ПК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 29.01.2024 року №1263/0406 та не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 по справі № 440/5847/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді О.А. Спаскін В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 07.03.2025 року