Справа № 140/13850/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/13850/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі Військова частина НОМЕР_2 ):

1) про визнання противоправними дій Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у застосуванні розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні одноразової грошової допомоги, що виплачується при заключенні військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, що виплачується при заключенні військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Порядок №44), з урахуванням раніше виплачених сум;

2) про визнання противоправними дій Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у застосуванні з 13 лютого 2023 року та з 08 квітня 2023 року, розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, премії та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби та звільненням із неї; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 за період з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року та Військову частину НОМЕР_2 за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, премії та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби та звільненням із неї, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

3) визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік; зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу, зокрема з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 та з 08 квітня 2023 року по 28 вересня 2024 року у Військовій частині НОМЕР_2 . Поряд з тим 07 листопада 2024 року позивач при ознайомленні з наданими на адвокатський запит особовими картками грошового забезпечення за 2023 рік дізнався, що відповідачі з порушенням норм законодавства здійснювали нарахування та виплату йому грошового забезпечення (постійних та одноразових видів), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року. Однак Закон України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік не містить застережень щодо застосування у 2023 році як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103), яким було внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704) в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Оскільки з 29 січня 2020 року діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, то розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 за період проходження військової служби із 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року та Військова частина НОМЕР_2 за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року мали нараховувати та виплачувати йому грошове забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові види), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

ОСОБА_1 також зазначив, що у 2023 році не повністю використав належну відпустку та натомість при звільненні зі служби отримав грошову компенсацію за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік. Позивач вважає, що оскільки набув право на щорічну основну відпустку у 2023 році, то й набув право на отримання грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, виплату якої повинна здійснити Військова частина НОМЕР_2 .

При цьому позивач просив зобов`язати відповідачів при виплаті перерахованого грошового забезпечення компенсувати йому суму податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку №44.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_2 позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні (а.с.62-66). В обґрунтування цієї позиції зазначила, що з дня набрання законної сили рішенням суду у справі №826/6453/18 пункт 6 Постанови №103 втратив чинність та з 29 січня 2020 року діє попередня редакція пункту 4 Постанови №704, яка передбачає визначення посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання з урахуванням розрахункової величини - розміру прожиткового мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт. Водночас пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, передбачено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Поряд з тим 12 травня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №481, якою вніс зміни до Постанови №704, встановивши, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, і 14. Тим самим Кабінет Міністрів України встановив, що грошове забезпечення розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року, який становить 1762,00 грн.

Також Військова частина НОМЕР_2 повідомила, що солдат ОСОБА_1 не відбув основну відпустку повної тривалості або другу її частину, а також не звертався із рапортом на ім`я командира військової частини щодо надання допомоги для оздоровлення за 2023 рік, тому зазначена допомога для оздоровлення не виплачувалася та підстав для такої виплати немає. Натомість при звільненні 28 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримав грошову компенсацію за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки.

У відзиві на позовну заяву (а.с.50-52) Військова частина НОМЕР_1 теж просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 було використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року (1762,00 грн), оскільки згідно з пунктом 1 примітки додатку 1 до Постанови №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 вищезазначеної постанови, яким встановлено, що розмір посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Аналогічне правило застосовується і для окладів за військовими званнями. Вказані зміни були внесені у Постанову №704 Постановою №103 і застосовуються з 1 березня 2018 року.

Інші заяви по суті справи чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні від сторін не надходили.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову; відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, тому що заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду не підлягало судом вирішенню по суті.

Окремо суд зауважує, що позивачу в ухвалі про відкриття провадження поновлено строк звернення до суду та з матеріалів справи не встановлено підстав для зміни цього рішення суду.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 грудня 2021 року №257 зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення з 08 грудня 2021 року, а наказом від 07 квітня 2023 року №76 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення для подальшого проходження військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 з 07 квітня 2023 року, що підтверджено наказами від 09 грудня 2021 року №257 (а.с.27), від 07 квітня 2023 року №76 (а.с.28) та листом Військової частини НОМЕР_1 від 27 листопада 2024 року №1/47/16-1783-Г-105-Аз (а.с.24).

Як видно з особової картки грошового забезпечення (а.с.86), ОСОБА_1 у березні 2023 року було виплачено одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту у сумі 21472,00 грн.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 27 листопада 2024 року №1/47/16-1783-Г-105-Аз для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 було використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 08 квітня 2023 року №102 зараховано на всі види забезпечення особового складу частини з 08 квітня 2023 року (а.с.20), а наказом від 28 вересня 2024 року №300 позивача, звільненого відповідно до підпункту г пункту три частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 вересня 2024 року №76о/с у запас Збройних Сил України (сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме у зв`язку з тим, що батько загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану), виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 28 вересня 2024 року (а.с.21).

Із змісту наказу від 08 квітня 2023 року №102 слідує, що ОСОБА_1 при звільненні належить виплатити грошову компенсацію за невикористані 15 календарних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік та грошову компенсацію за невикористані 7 календарних днів щорічної основної відпустки за 2024 рік пропорційно прослуженому часу.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_2 від 21 жовтня 2024 року №50/41/13-139 ОСОБА_1 за період з 08 квітня 2023 року по 04 вересня 2023 року встановлено посадовий оклад по 5 тарифному розряду, за період з 05 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 року по 3 тарифному розряду, оклад за військове звання визначено у розмірі 530,00 грн (а.с.18), а згідно з листом від 21 жовтня 2024 року №50/41/32-140 позивачу було виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2023 рік у сумі 10700,25 грн та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2024 рік у сумі 4993,45 грн (а.с.19). Вказане підтверджено особовими картками грошового забезпечення за 2023-2024 роки (а.с.22-23), з яких також слідує про встановлення позивачу (у межах спірного періоду з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року) надбавки за вислугу років у сумі 837,50 грн (25%) та надбавки за особливості проходження служби у сумі 2093,75 грн (50%).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати грошового забезпечення у неналежному розмірі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII).

Згідно зі статтею 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (пункт 1).

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704.

Пункт 4 Постанови №704, в редакції, чинній на день її прийняття, визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 (набрала чинності 24 лютого 2018 року), якою внесено зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції, якою установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 Постанови №103).

На момент набрання чинності Постановою №704 (01 березня 2018 року) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови №103.

Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Також пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1774-VIII встановлена заборона використання мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Тобто, згідно із внесеними змінами розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення став розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року, який був сталою незмінною величиною. При цьому мінімальна заробітна плата для розрахунків розмірів цих окладів не застосовувалася взагалі.

Також необхідно зазначити, що пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік було передбачено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року.

Положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів окладів, розрахованих відповідно до цієї постанови, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року до 01 січня 2020 року - набрання чинності Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили. Однак Закон України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ Про Державний бюджет України на 2020 рік таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, не містить, як і Закон України від 03 листопада 2022 року №2710-IX Про Державний бюджет України на 2023 рік.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704. Тобто, з 29 січня 2020 року (з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18) діє пункт 4 Постанови №704 щодо розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням в редакції, яка була чинна до набрання чинності Постановою №103.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 Верховний Суд виснував, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Верховний Суд у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21 за позовом військовослужбовця до військової частини у спорі щодо незастосування відповідачем при визначенні посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до пункту 4 Постанови №704 розрахункової величини - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 2020, 2021 рік) дійшов таких же висновків.

У цій справі судом встановлено, а відповідачами не спростовано, що у спірних періодах (з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року та з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року) ОСОБА_1 грошове забезпечення виплачувалося з урахуванням посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані згідно з Постановою №704, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року для працездатних осіб - 1762,00 грн.

Так Військовою частиною НОМЕР_1 з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 було використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року у сумі 1762,00 грн, про що слідує з листа від 27 листопада 2024 року №1/47/16-1783-Г-105-Аз (а.с.24).

Також позивачу з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року посадовий оклад визначено у розмірі 2820,00 грн (1762,00 грн х 2,4, де 1,6 тарифний коефіцієнт згідно з додатком 1 до Постанови №704 (5 тарифний розряд), з урахуванням заокруглення). Оклад за військовим званням солдат визначено у розмірі 530,00 грн (1762,00 грн х 0,3) тобто виходячи з розміру прожиткового мінімуму, установленого на 01 січня 2018 року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт (із заокругленням).

Натомість статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684,00 грн.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року №200 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05 квітня 2018 року за №405/31857; далі - Інструкція №200).

Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції №200 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка за вислугу років у відсотках до посадового окладу за основною чи тимчасово обійманою посадою з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 1 до 5 років - 25%; від 5 до 10 років - 30%; від 10 до 15 років - 35%; від 15 до 20 років - 40%; від 20 до 25 років - 45%; 25 і більше років - 50%.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу VIIІ Інструкції №200).

Командири (начальники) військових частин Національної гвардії України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби (пункт 1 розділу XVII Інструкції №200).

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу XІX Інструкції №200 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (у тому числі слухачам, ад`юнктам і курсантам вищих військових навчальних закладів Національної гвардії України із числа військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом), які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається з урахуванням посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право за обійманою ним штатною посадою згідно із чинним законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно з пунктом 1 розділу XX Інструкції №200 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.

Отже, виплата щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, які мають постійний характер, премії) та одноразових - допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Поряд з тим матеріалами справи не підтверджено нарахування позивачу у межах спірних періодів матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення.

З огляду на наведені вище положення нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, наведені вище правові висновки Верховного Суду (у подібних правовідносинах) та предмет позову (вимога 2 стосується застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у неналежному розмірі (1762,00 грн) при виплаті грошового забезпечення у період з 13 лютого 2023 року по 19 травня 2023 року) суд у цій справі дійшов висновку, що при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 відповідачі протиправно не врахували розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на січень 2023 року як розрахункової величини при виплаті грошового забезпечення у спірний період. Задоволення основної вимоги (про визнання дій протиправними) передбачає задоволення у таких межах і похідної вимоги (про зобов`язання вчинити дії). Тобто, підлягає перерахунку за період з 13 лютого 2023 року по 19 травня 2023 року місячне грошове забезпечення з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний рік, в якому було здійснено нарахування, оскільки при їх обрахунку використано посадовий оклад та оклад за військовим званням не в тому розмірі, який визначений чинним законодавством.

Суд також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, яка набрала чинності 20 травня 2023 року (далі - Постанова №481), було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

При цьому жодним із положень Постанови №481 не надано зворотної дії в часі для застосування її приписів.

Суд повторює, що за обставинами цієї справи підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача виникли у зв`язку із набранням чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 та зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, та спірні правовідносини охоплені періодом з 13 лютого 2023 року по 19 травня 2023 року.

За приписами пункту 1 розділу XXI Порядку №200 військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:

особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

З особової картки грошового забезпечення за 2023 рік встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу у березні 2023 року була виплачена одноразова грошова допомога після укладення першого контракту у сумі 21472,00 грн (а.с.86), що становить вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України Про Державний бюджет на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року (2684,00 грн х 8).

Отже, позивач помилково вважає, що виплата цієї допомоги проведена з розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року, - 1762,00 грн, що вказує на безпідставність взаємопов`язаних позовних вимог (про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії) вимоги 1.

Вирішуючи позовні вимоги в частині ненарахування та невиплати Військовою частиною НОМЕР_2 грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік (вимога 3), суд враховує, що відповідно до пункту 2 розділу XІX Інструкції №200 допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командирові (начальнику) - на підставі наказу командира (начальника) вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги; допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям, які вибувають у щорічну основну відпустку повної тривалості або другу її частину (у тому числі у дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік), якщо військовослужбовці раніше не скористалися правом на отримання цієї допомоги.

Таким чином, отримання допомоги на оздоровлення ставиться в залежність від рапорту позивача про виплату такої допомоги.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази про подання позивачем Військовій частині НОМЕР_2 в порядку пункту 2 розділу XІX Інструкції №200 рапорту на виплату допомоги для оздоровлення за 2023 рік. Водночас з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 28 вересня 2024 року №300 (а.с.21) встановлено, що при звільненні з військової служби ОСОБА_1 належить виплатити грошову компенсацію за невикористані 15 календарних днів щорічної основної відпустки. Тобто, позивач не відбув відпустку повної тривалості за 2023 рік, а другу її частину не використав, у зв`язку із чим йому виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку (15 днів) за 2023 рік. Згідно з відомостями особової картки грошового забезпечення за 2024 рік виплата компенсації мала місце 28 вересня 2024 року (а.с.23).

Отже, відсутні підстави для задоволення заявлених до Військової частини НОМЕР_2 позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

Відповідно до пункту 2 Порядку №44 громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, виплачується грошова компенсація.

За приписами пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази у справі, позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб: визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 (з урахуванням раніше виплачених сум); визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити позивачу перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 (з урахуванням раніше виплачених сум) та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 13 лютого 2023 року по 07 квітня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (з урахуванням раніше виплачених сум).

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 08 квітня 2023 року по 19 травня 2023 року із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (з урахуванням раніше виплачених сум).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк