Справа № 320/56426/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Київ № 320/56426/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Гиндич І.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Сидоренко О.О.,

від відповідача Небесна О.Р., Сливка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алютех-К"

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Алютех-К» (далі по тексту позивач, ТОВ «Алютех-К») з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту відповідач- ГУ ДПС у Київській області), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Київській області №1, №1, №1, №35108/10-36-24-06 та № 35109/10-36-24-06 від 19.07.2024.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відносно висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Алекс Пак» оскільки останнє відповідає критеріям ризиковості платника податку, позивач зауважив, що згідно усталеної судової практики наслідками для податкового обліку є фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту. Позивач зауважив, що відповідачем не досліджувалося питання фактичної зміни майнового стану (руху активів) позивача при здійсненні спірних господарських операцій, натомість реальність руху активів позивача та понесення ним витрат у даній справі підтверджується видатковими накладними, виписками з банківського рахунку тощо. Окрім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.

Щодо недоліків у товарно-транспортних накладних позивач посилався на те, що правова природа ТТН за своєю суттю вказує на те, що товарно-транспортна накладна не є тим документом, який може підтверджувати реальність (товарність) операції, предметом якої є не перевезення, а продаж товарів. Зауважив, що зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 804/644/16.

Стосовно кваліфікації контролюючим органом як додаткове благо для директора позивача ОСОБА_1 придбані позивачем у 2021-2023 роках продукти та подарункові сертифікати та відповідно нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору позивач зазначив, що зазначені товари (продукти та подарункові сертифікати) були використані саме в господарській діяльності ТОВ «Алютех-К». Крім того, позивач наголосив на тому, що у запереченні до акта та скарзі до ДПС, що виписка податкових накладних про придбання продукції у ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ України» було помилково з боку контрагента, адже придбання зазначених продуктів позивач не здійснював. Проте, відповідний контрагент на прохання позивача не погодився виписати розрахунок коригування. Однак позивач, своєю чергою не відображав дані по такій операції як податковий кредит, що вказує на дотримання позивачем норм законодавства. При цьому, контролюючим органом взагалі не досліджені операції із закупівлі товарів, що використовувалися при презентаціях та семінарах, які були розцінені як додаткове благо для фізичних осіб.

Також позивач зазначив, що перевіркою не було достовірно встановлено факт завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. Наголосив на тому, що на дату балансу 31.03.2022 він не міг мати достовірну впевненість в тому, що не зможе і не буде найближчим часом погашати заборгованість перед контрагентами білоруськими компаніями, поставка товару якими була здійснена 23.02.2022. Разом з тим, позивач зауважив, що Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 було продовжено воєнний стан в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб. Враховуючи зазначене, позивач наголосив, що з огляду на зазначені обставини та прийняття постанови НБУ № 18 саме в період запровадження воєнного стану позивач не міг 31.03.2022 достовірно знати, як довго буде чинна заборона здійснювати видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь та чи не доведеться 25.04.2022 погашати заборгованість перед білоруськими компаніями у зв`язку з відсутністю законодавчої заборони здійснювати банківські операції з такими компаніями.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 судом виправлено допущену описку у даті призначеного судом підготовчого засідання у справі.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач наголосив, оскільки контрагенти АлюминТехно СООО, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи ООО, Алютех Инкорпорейтед ООО, є резидентами Республіки Білорусь та враховуючи положення п. 15, п. 15-1, п. 17 Постанови Правління національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» Постанови Кабінети Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» у ТОВ «Алютех-К» зобов`язання, які виникли за поставлені товари/послуги є такими, що не підлягають погашенню на дату балансу.

При цьому, відповідач стверджував, що позивач використав в господарській діяльності товар, який ним отриманий від суб`єктів господарювання з Республіки Білорусь, проте оплата за даним товаром не була здійснена та не могла здійснюватися у зв`язку з чим контролюючий орган дійшов висновку про «безоплатне отримання» товару та необхідність віднесення суми таких зобов`язань до складу доходу підприємства (8 646 497,28 євро, що складає 281 751 301,79 грн), а суми позитивних курсових різниць, нараховані за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, в розмірі 28 138 296,09 грн мають бути виключені зі складу доходів та суми від`ємних курсових різниць в розмірі 111 337 486,86 грн мають бути виключені зі складу витрат як такі, що не нараховуються, оскільки зобов`язання є такими, що не підлягають погашенню.

Щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Алекс Пак» відповідач посилався на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі № 640/25738/19, від 24,05.2019 року у справі № 816/4537/14, від 05.05.2020 року у справі №826/678/16, від 15.04.2020 року у справі №826/13929/17, від 19.11.2019 року у справі № 826/487/16, від 24.01.2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 20.01.2016 року у справі № 826/11531/14. Відповідач зазначив, що доведення відсутності реальності господарських операції має здійснюватися шляхом дослідження та встановлення змісту господарських операцій, договірних умов, фактичного порядку надання робіт (послуг), обсягів і змісту господарських операцій, мети придбання, первинних бухгалтерських документів, складених щодо господарських операцій. Необхідно з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінити такі докази кожний окремо та у їх сукупності.

Відповідач зауважив, що на етапі дослідження господарської операції та кожного окремого доказу було встановлено, що на підтвердження транспортування товару були надані товарно-транспортні накладні. У товарно-транспортних накладних відсутні обов`язкові реквізити: місце складання, номери посвідчень водіїв, відстань від пункту навантаження до пункту розвантаження, кілометраж, у графі «прийняв» стоїть лише підпис невідомої особи, не зазначено ім`я та посаду підписанта також не заповнений розділ вантажно-розвантажувальні операції. До того ж до перевірки не надавались первинні документи та/або заявки, листи з контрагентом-постачальником стосовно переліку автомобілів, які заїжджали на територію ТОВ «Алютех-К», отримання дозволів на перетинання пунктів пропусків (у разі наявності), відповідальних/уповноважених осіб на отримання товару, тощо.

Відповідач стверджував, хоча товарно-транспортна накладна не є первинним документом, коли спір стосується встановлення реальності господарської операції, її наявність та належне оформлення є належним доказом переміщення товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики.

Окрім того, відповідач звертав увагу на відсутності технічної, трудової, технологічної можливості здійснити господарські операції з позивачем з огляду на встановлену відсутність у ТОВ «Алекс Пак» об`єктивно необхідних для вчинення господарських операцій - основних фондів, виробничих потужностей, складських чи офісних приміщень, транспортних засобів, земельних ділянок, матеріально-технічної та технологічної можливості щодо перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, та з урахуванням віддаленості як від контрагентів постачальників так і від контрагентів покупців, унеможливлюють вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, також відсутня інформація в друкованих виданнях та всесвітній мережі інформації (пошукові системи) щодо офіційного сайту, заходів/контактів зв`язку тощо, відсутнє придбання товарів та послуг для здійснення господарської діяльності (як то канцелярські товари, комунальні платежі та інше).

Також відповідач наголосив на тому, що в ході перевірки було встановлено придбання товарів за 2021-2022 р.р. не пов`язаних з веденням господарської діяльності на загальну суму 216 538,99 грн. та придбання подарункових сертифікатів у 2021-2023р. на загальну суму 562 900,01 грн., стосовно яких позивачем не надано підтверджуючих доказів використання товарів в господарській діяльності.

Таким чином, грошові кошти сплачені ТОВ «Алютех-К» за придбані вищезазначені товари та подарункові сертифікати, є доходом фізичних осіб, як «додаткове благо» та згідно п.п. 164.2.17 «е», п. 164.2 ст.164 ПКУ, що включаються до складу загального оподатковуваного доходу платника і підлягають оподаткуванню за ставками п. 167.1 ст. 167 вищезазначеного кодексу на загальних підставах, з урахуванням п. 164.5 ст.164 ПКУ.

Зазначив, що ТОВ «Алютех-К» на підставі постанови КМУ № 187 від 03.03.2022 та постанови НБУ № 18 від 24.02.2022 повинно було списати кредиторську заборгованість перед компаніями-постачальниками з Республіки Білорусь за міжнародними договорами. У зв`язку з чим, відповідач наголосив, що у відповідності до вимог п. 5 П(С)БО № 11 зобов`язання по контрагентах-нерезидентах, яке не підлягає погашенню на дату балансу (найближча дата балансу (31.03.2022), має бути включене до складу доходу підприємства (8 646 497,28 євро, що складає 281 751 301,79 грн), а суми позитивних курсових різниць, нараховані за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, в розмірі 28 138 296,09 грн мають бути виключені зі складу доходів та суми від`ємних курсових різниць в розмірі 111 337 486,86 грн мають бути виключені зі складу витрат як такі, що не нараховуються, оскільки зобов`язання є такими, що не підлягають погашенню.

Позивач не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач застосовує до взаємовідносин позивача з резидентами Республіки Білорусь норми Цивільного кодексу України, хоча в договорах чітко зазначено, що вони регулюються нормами законодавства Республіки Білорусь, та аргументує свої висновки нормами ст. 599 та 607 ЦКУ, які є диспозитивні, а не імперативні.

Посилаючись на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 року у справі № 809/1565/13-а та від 09.07.2019 року у справі №0940/1916/18, де суд сформував наступний висновок: «Термін «не підлягає погашенню» означає, що існує достовірна впевненість у тому, що заборгованість уже не погашатиметься», позивач наголошував на тому, що на дату балансу 31.03.2022, позивач не міг мати достовірну впевненість у тому, що не зможе і не буде найближчим часом погашати заборгованість перед такими компаніями. З урахуванням того, що відповідачем під час перевірки встановлено наявність заборгованості за контрактами з контрагентами позивача, яка, на думку відповідача, є такою що не підлягає погашенню, висновок відповідача про «безоплатне» отримання товарів взагалі є необґрунтованим і абсурдним, якщо є заборгованість за поставку - як товар може бути отриманий безоплатно.

Щодо нереальності господарських операцій з ТОВ «Алекс Пак» позивач зазначив, що відповідач не встановив, ані недостовірних відомостей в документах, ані будь-яких інших ознак протиправної змови між позивачем та ТОВ «Алекс Пак» для отримання необґрунтованої податкової вигоди жодним із учасників операції. Тому в даній справі відсутні підстави вважати позивача недобросовісним, а операції нереальними.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті позовних вимог на 27.02.2025.

У судове засідання, призначене у справі на 27.02.2025 з`явились уповноважені представники сторін.

Присутній представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алютех-К» (, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка, буд.61) зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку у Головному управління ДПС у Київській області, що підтверджується відомостями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами економічної діяльності позивача згідно КВЕД є: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (основний); 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Наказом Головного управління ДПС у Київській області від 03.04.2024 № 887-12 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Алютех-К» (податковий номер 35234409) на підставі підпункту пп.75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» наказано провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Алютех-К» (податковий номер 35234409) з 19.04.2024 тривалістю 20 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Київській області було оформлено направлення на перевірку від 18.04.2024 № 3475/10-36-07-01-15, № 3476/10-36-07-01-15, № 3477/10-36-07-08-15, №3479/10-36-07-08-15, № 3480/10-36-07-09-15, № 3481/10-36-09-01, № 3483/10-36-09-03, № 3485/10-36-23-02, № 3486/10-36-23-02, № 3487/10-36-24-06, №3488/10-36-24-06, № 3489/10-36-24-06.

Наказом Головного управління ДПС у Київській області від 13.05.2024 № 1355-п продовжено строки проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Алютех-К» (податковий номер 35234409) з 17.05.2024 на 10 робочих днів.

У період з 19.04.2024 по 30.05.2024 на підставі наведеного наказу та направлень на перевірку ГУ ДПС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Алютех-К» з питань податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Київській області складено акт від 06.06.2024 №33748/10-36-07-01-17/35234409 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Алютех-К» (податковий номер 35234409) (далі - «Акт»).

Згідно з висновками, зазначеними в Акті перевірки ГУ ДПС у Київській області перевіркою пунктів: № І, ІІ, 3.1.3, 3.1.44, 3.1.4.5, 3.1.4.6, 3.2, 3.3 плану перевірки порушень не встановлено.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Алютех-К»:

1. п.п 14.1.13 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2, п.44.3 ст.44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.п. 140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами і доповненнями), що призвело до:

- заниження податку на прибуток всього на 41929 34 грн, в тому числі на 92445 грн за 4 кв. 2021 року, на 41836896 за 2022 рік,

- завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на 132 523 297 грн за 2023 рік.

2. п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, що призвело до заниження податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету на 68 301 грн за грудень 2021 року.

3. п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Алютех-К» несвоєчасно зареєстровано податкові накладні по операціях на суму ПДВ 91,79 грн, в тому числі на «-» 32,71 грн за липень 2022 року, на 59,08 грн за серпень 2023 року, а також податкову накладну виписану без ПДВ обсягом постачання в розмірі 1 152 грн, чим порушено п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ.

4. п.п. 16.1.3, п. 16.1 ст. 16, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, в частині неподання Додатків до ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за четвертий квартал 2021 року, за перший квартал 2022 року, другий квартал 2022 року, третій квартал 2022 року та четвертий квартал 2022 року.

5. п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.п.168.1.4 п.168.1, п.п.168.4.1 п. 168.4 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176, п.п. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п.171.1, п. 171.2 «а» ст. 171, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, а саме:

- несвоєчасно перераховано до бюджету за перевіряємий період податок на доходи фізичних осіб у квітні 2022 року на суму 28761, 51грн.

- у частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 01.10.2021-31.12.2023 з доходів у вигляді додаткового блага на суму 171 096, 33 грн ( за 2021 рік -78 924, 82 грн, за 2022 рік -56 632,49 грн, за 2023 рік -35539,02 грн).

6. п. 1.2, п.п. 1.3,п.п. 1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст.176, п.п. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 171.1, п. 1712 «а» ст. 171, п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, а саме: в частині заниження військового збору за 01.10.2021-31.12.2023 з доходів у вигляді додаткового благо на загальну суму 11 691, 57 грн (за 2021 рік -5393,19 грн, за 2022 рік -3 869,88 грн, за 2023 рік 11 691,57 грн).

7. п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, п. 3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку».

Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки подав до контролюючого органу заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду якого контролюючим органом було оформлено відповідь про результати розгляду заперечення від 12.07.2024 № 11936/12/10-36-07-01 та зазначено про те, що заперечення подані ТОВ «Алютех-К» на акт від 06.06.2024 № 33748/10-36-07-01-17/35234409 враховане контролюючим органом.

За таких обставин, комісією Головного управління ДПС у Київській області з питань розгляду заперечень прийнято рішення, яким пункти 5, 6 та 7 висновку акта перевірки від 06.06.2024 № 33748/10-36-07-01-17/35234409 викладено в наступній редакції:

«…Перевіркою встановлено порушення:

5. п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.п.168.1.4 п.168.1, п.п.168.4.1 п. 168.4 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176, п.п. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п.171.1, п. 171.2 «а» ст. 171, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме:

- несвоєчасно перераховано до бюджету за перевіряємий період податок на доходи фізичних осіб у квітні 2022 року на суму 28 761, 51грн.

- у частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 01.10.2021-31.12.2023 з доходів у вигляді додаткового блага на суму 149 441,52 грн ( за 2021 рік -57 270,00 грн, за 2022 рік -56 632,50 грн, за 2023 рік -35539,02 грн).

6. п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст.176, п.п. 170.1.2 п.170.1 ст.170, п.171.1, п.1712 «а» ст.171, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, а саме:

- у частині заниження військового збору за 01.10.2021-31.12.2023 з доходів у вигляді додаткового благо на загальну суму 10 211,84 грн (за 2021 рік 3 913,45 грн, за 2022 рік -3 869,88 грн, за 2023 рік 2 428,50 грн).

7. п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, п. 3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку».

В іншій частині висновки акта перевірки від 06.06.2024 № 33748/10-36-07-01-17/35234409 є обґрунтованими та залишаються без змін.».

На підставі висновків акта перевірки, з урахуванням викладення пунктів 5, 6, 7 висновків у новій редакції ГУ ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.07.2024:

№ 1, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток Декларація № реєстрації в контролюючому органі *** дата реєстрації в контролюючому органі 21.02.2024 за звітний 2023 рік сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, грн 132523297 грн.;

№ 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток п`ятдесят два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 00 копійок. Сума грошового зобов`язання (+41 929 340) за штрафними (фінансовими) санкціями 10 459 224. Згідно п. 123.2 ст. 123 ПК України ТОВ «Алютех-К» застосовано штраф в розмірі 25 % суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи за 2022 рік;

№ 35108/10-36-24-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на суму 204 351,03 грн., з них за податковим зобов`язанням на суму 149441,52 грн, за штрафними (фінансовими санкціями) 23 042, 88 грн., сума пені відповідно до підпунктів 129.1.1, 129.1.3 пункту 129. статті 129 ПК України 31 866,63;

№ 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 85376 грн, з них за податковим зобов`язанням 68301, за штрафними (фінансовими) санкціями 17 075;

№ 35109/10-36-24-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків, зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб ( військового збору) на 13964,00 грн, зокрема сума за податковим зобов`язанням 10 211,84; за штрафними (фінансовими) санкціями 1574,60; сума пені 2177,56.

Разом з тим, контролюючим органом також було прийнято податкові повідомлення-рішення № 34843/10-36-23-02, № 1 та № 35110/10-36-24-06.

Податкові повідомлення-рішення № 34843/10-36-23-02 та № 1 від 19.07.2024 ТОВ «Алютех-К» прийняло як обґрунтовані та оплатило їх до подачі скарги, про що зазначено позивачем.

Позивач не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Київській області від 19.07.2024 №№ 1, 35109/10-36-24-06, 35110/10-36-24-06, 35108/10-36-24-06, 1, 1 оскаржив їх до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги №29690/6/99-00-06-01-01-06 від 03.10.2024 року Державна податкова служба України скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 19.07.2024 № 35110/10-36-24-06; а податкові повідомлення- рішення ГУ ДПС у Київській області від 19.07.2024 №№ 1, 35109/10-36-24-06, 35108/10-36-24-06, 1, 1 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 19.07.2024 № 1, № 1, № 1, № 35108/10-36-24-06, № 35109/10-36-24-06, вважаючи їх протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами підпункту 19.1-1.1.1 п. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Приписами п.п. 77.4,77.6-77.9 статті 77 Податкового кодексу України унормовано, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із визначеннями, наданими у статті 1 зазначеного Закону:

зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди;

фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства;

витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками);

доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);

Абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (в редакції, чинній на час укладення угод) визначено, що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

З аналізу викладених норм слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Як було встановлено в ході розгляду справи, під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що «…За період з 01.10.2021 по 31.12.2023 ТОВ «Алютех-К» задекларовано в рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 1 204 255 920 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.10.2021 по 31.12.2023 встановлено його заниження на 254 126 589 грн, в т. ч. заниження на 513 583 грн за 4 кв. 2021 року, заниження на 266 118 435 грн за 2022 рік, завищення на 12 505 429 грн за 2023 рік.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Алютех-К» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2021 по 31.12.2023 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операції з виробництва та реалізації воріт секційних, жалюзі-ролет, профілів, комплектуючих та інше.

За період з 01.10.2021 по 31.12.2023 ТОВ «Алютех-К» задеклароване у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» фінансовій результат до оподаткування у загальній сумі 207 724 000 грн.

Перевіркою повноти декларування ТОВ «Алютех-К» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження всього на 365 464 076 грн, в т. ч.: на 513583 грн за 4 кв 2021 року, на 336789716 грн за 2022 рік, на 28160777 грн за 2023 рік.

Перевіркою задекларованих ТОВ «Алютех-К» показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2) за період з 01.10.2021 по 31.12.2023 в загальній сумі 207 724000 грн, встановлено, що на формування показників доходів, мало вплив здійснення операцій з реалізації воріт, ролетних систем, комплектуючих та інше, на підставі таких документів: обігово-сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках 30 «Готівка», 31 «Рахунки в банках», 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 37 «Розрахунки з різними дебіторами», 64 «Розрахунки за податками й платежами», 70 «Доходи від реалізації», 71 «Інший операційний дохід», 74 «Інші доходи», 79 «Фінансовий результат» договорів, додаткових угод, видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг), банківських виписок та інших документів, на формування витрат мали вплив собівартість реалізованих послуг, операції з виплати заробітної плати, відрахування обов`язкових платежів, амортизація основних засобів та інше, на підставі таких документів: обігово-сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках 10 «Основні засоби», 13 «Знос (амортизація) необоротних активів», 20 «Виробничі запаси», 23 «Виробництво», 28 «Товари», 31 «Рахунки в банках», 37 «Розрахунки з різними дебіторами», 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», 64 «Розрахунки за податками й платежами», 65 «Розрахунки за страхуванням», 66 «Розрахунки за виплатами працівникам», 90 «Собівартість реалізації», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати операційної діяльності», 95 «Фінансові витрати», 97 «Інші витрати», 98 «Податок на прибуток», та ін. договорів, додаткових угод, видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг), банківських виписок, відомостей та інших документів, встановлено заниження задекларованих ТОВ «Алютех-К» показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2), всього на 365 464 076 грн, в т. ч.: на 513 583 грн за 4 кв 2021 року, на 336 789 716 грн за 2022 рік, на 28 160 777 грн за 2023 рік внаслідок відхилення наступних показників:

- заниження доходів по ряд. 2120 «Інші операційні доходи» на загальну суму 253613006 грн, в т. ч.: заниження на 266118435 грн за 2022 рік, завищення на 12505429 грн за 2023 рік

- заниження доходів по ряд. 2240 «Інші доходи» на загальну суму 513583 грн за 4 кв. 2021 року.

- завищення витрат по ряд. 2180 «Інші операційні витрати» на загальну суму 111337487 грн, в т. ч.: на 70671281 грн за 2022 рік, на 40666 206 грн за 2023 рік.»

Також контролюючим органом в акті перевірки зазначено « … Стосовно заниження доходів по ряд. 2120 «Інші операційні доходи» на загальну суму 253613 006 грн, в т. ч.: заниження на 266 118435 грн за 2022 рік, завищення на 12505429 грн за 2023 рік, а також завищення витрат по ряд. 2180 «Інші операційні витрати» на загальну суму 111 337 487 грн, в т. ч.: на 70671281 грн за 2022 рік, на 40666206 грн за 2023 рік:

У ході проведення перевірки встановлено наявність взаємовідносин з контрагентами в частині імпорту товарів та послуг, які зареєстровані в Республіці Білорусь, а саме: АлюмінТехно СООО, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи, АЛЮТЕХ Инкорпорейтед ООО, по яких станом на кінець перевіряємого періоду ТОВ «АЛЮТЕХ-К» має зобов`язання перерахувати грошові кошти за поставлені ними товари/послуги в розмірі 8646497,28 грн, що складає з урахуванням нарахованої курсової різниці в розмірі 364950492,56 грн. Нарахування курсових різниць за період з 24.02.2022 по 31.12.2023 на суму зобов`язань призвело до виникнення збитків перевіряємого підприємства.

Так, у ТОВ «Алютех-К» на 31.12.2023 рахуються зобов`язання перерахувати грошові кошти (валюту євро) перед контрагентами: по АлюминТехно СООО 3551822,18 євро, що складає 149914 955,40 грн, по АлюсофтБел ООО 6 650 євро, що складає 280682,54 грн, по Алютех Воротние системи ООО 4157845,32 євро, що складає 175493919,50 грн, по Алютех Инкорпорейтед ООО 930 179,78 євро, що складає 39260935,12 грн.».

Посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" та постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» контролюючий орган виснував, що у зв`язку з тим, що у відповідності до вимог п. 5 П(С)БО № 11 зобов`язання по контрагентах-нерезидентах, яке не підлягає погашенню на дату балансу (найближча дата балансу (31.03.2022), має бути включене до складу доходу підприємства (8646 497,28 євро, що складає 281751301,79 грн), а суми позитивних курсових різниць, нараховані за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, у розмірі 28138296,09 грн мають бути виключені зі складу доходів та суми від`ємних курсових різниць у розмірі 111337486,86 грн мають бути виключені зі складу витрат як такі, що не нараховуються, оскільки зобов`язання є такими, що не підлягають погашенню.

За твердженнями контролюючого органу з огляду на те, що контрагенти АлюминТехно СООО, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи ООО, Алютех Инкорпорейтед ООО, є резидентами Республіки Білорусь та враховуючи положення п. 15, п. 15-1, п. 17 Постанови Правління національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 18 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» у ТОВ «Алютех-К» зобов`язання які виникли за поставлені товари/послуги є такими, що не підлягають погашенню на дату балансу.

Крім того, контролюючим органом зазначено, що з врахуванням абз. 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 5 П(С)БО №15 «Дохід», п.5 П(С)БО № 1 «Зобов`язання», ТОВ «Алютех-К» необхідно було відобразити в бухгалтерському обліку операції, з придбання товарів/ матеріалів/послуг у контрагентів нерезидентів: АлюминТехно СООО 3, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи ООС Алютех Инкорпорейтед ООО, як безоплатно отримані на найближчу дату баланс з врахуванням курсових різниць.

Враховуючи викладене, контролюючий орган зазначив, що ТОВ «Алютех-К» занижено доходи на 281751301,79 грн. на суму зобов`язань станом на найближчу дату балансу (31.03.2022), завищено суму доходів на суму позитивних курсових різниць на зазначену суму зобов`язань в розмірі 28138296,0 грн, в т. ч.: на 15632867,06 грн за 2022 рік, на 12505429,03 грн за 2023 рік, та завищено суму витрат на суму від`ємних курсових різниць в розмірі 111337 487 грн, в т. ч.: на 70 671281 грн: за 2022 рік, на 40666206 грн за 2023 рік.

Перевіркою встановлено, що у відповідності до вимог п. 5 П(С)БО № 11 зобов`язання по контрагентах-нерезидентах, яке не підлягає погашенню на дату балансу (найближча дата балансу (31.03.2022), має бути включене до складу доходу підприємства (8646497,28 євро, що складає 281 751301,79 грн), а суми позитивних курсових різниць, нараховані за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, в розмірі 28138296,09 грн мають бути виключені зі складу доходів та суми від`ємних курсових різниць в розмірі 111337486,86 грн мають бути виключені зі складу витрат як такі, що не нараховуються, оскільки зобов`язання є такими, що не підлягають погашенню.

Витрати щодо від`ємного значення курсових різниць ТОВ «Алютех-К» відображено в рядку 2180 «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати, позитивне значення курсових різниць відображено в ряд. 2120 «Інші операційні доходи».

Досліджуючи твердження відповідача про не включення позивачем сум по зобов`язаннях за господарськими операціями із зазначеними контрагентами Республіки Білорусь до складу доходу підприємства та не виключення зі складу доходу суми від`ємних курсових різниць суд зазначає наступне.

Підприємством ТОВ «Алютех-К» укладений договір від 19.06.2021 № 0071 з постачальником СООО «АлюмінТехно» (Республіка Білорусь), постачальник зобов`язується постачати (надавати у власність покупця), а покупець зобов`язується приймати і сплачувати за товар.

Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, одиниці виміру, а також термін постачання товару узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною частиною. Товар за цим договором придбавається для вивозу його за межі Республіки Білорусь і ввозу в Україну.

Постачальник надає покупцю статус ексклюзивного (єдиного) представика (дистриб`ютора) по всіх видах товару на території України в рамках даного договору. При цьому постачальник не має права на постачання будь-якого товару в Україну крім тих, які на користь покупця. За порушення умов даного пункту винна сторона відшкодовує іншій стороні збиток у вигляді упущеної вигоди.

Товар повинен відповідати по якості - технічним і іншим якісним характеристикам зазначеним в специфікації, каталогах постачальника, нормативно-технічної документації на товар, по кількості - кількості, зазначеній в специфікації і CMR-накладних.

Постачання товару по кожній специфікації здійснюється у терміни, узгоджені сторонами в цій специфікації.

Умови поставки товару FCA (Мінський район, СЕЗ «Мінськ») або DAP (м. Бровари, Україна) у відповідності з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» і з врахуванням вилучень, передбачених цим договором, якщо інші умови постачання не узгоджені сторонами в специфікації.

Моментом постачання товару по цьому договору вважається момент його відпуску зі складу постачальника, під яким розуміється дата вибуття транспортного засобу з-під навантаження у відповідності з відміткою в гр. 22 CMR-накладній, при поставках на умовах DAP моментом постачання товару по цьому договору вважається момент передачі товару покупцю (зазначеному їх вантажоотримувачу) у відповідності з відміткою про отримання вантажу в гр. 24 CMR-накладній.

Дата відвантаження товару по цій накладній вважається дата митного оформлення товару для його вивозу за межі Республіки Білорусь (гр. «С» декларації на товари):

Право власності переходить до покупця в момент постачання товару.

Покупець зобов`язується при поставках на умовах FCA вивезти товар зі складу постачальника не пізніше терміну постачання, узгодженого сторонами в специфікації.

При постачанні на умовах DAP забезпечити вивантаження (приймання від перевізника) товару, проставлення відміток про отримання товару в CMR-накладних, оформлення інших необхідних документів покупцем (вказаним ним вантажоотримувачем), включаючи акт про не зберігання вантажу у випадку його пошкодження, і передачу цих документів перевізнику протягом робочого дня прибуття транспортного засобу з товаром у місце призначення.

У випадку прибуття товару в місце призначення після 11 години по місцевому часу або в неробочий день вказані вище дії повинні бути здійснені не пізніше наступного за прибуттям автотранспортного засобу робочого дня.

Оплата за товар, що постачається по цьому договору, здійснюється по факту постачання товару у терміни, зазначені в специфікації. При цьому термін оплати, зазначений в специфікації, не може перевищувати 180 календарних днів з дати відвантаження товару.

Датою оплати по цьому договору вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Загальна вартість товару, що постачається по цьому договору складає 1 000 000 євро. Загальна сума цього договору складається з вартості всіх партій товару, постачання яких узгоджена сторонами в специфікаціях до цього договору. Оплата за товар здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Валюта ціни - євро, якщо інше не передбачено в специфікації на окрему партію товару.

Всі банківські витрати, включаючи комісії банків респондентів, відносяться за рахунок відправника грошових коштів.

У разі оплати покупцем партії товару в сумі, що перевищує вартість відповідної партії товару, узгодженої сторонами в Специфікації, грошові кошти в розмірі перевищення вважаються такими, що надійшли в оплату майбутніх поставок товару по цьому договору.

Термін дії цього договору з моменту укладення до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань. Якщо за 10 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розторгнення, договір автоматично продовжується на 1 календарний рік і на тих самих умовах. Ця умова розповсюджується і на всі наступні терміни дії цього контракту.

Договір може бути припиненим рішенням будь-якої із сторін до закінчення терміну його дії за умови проведення між сторонами остаточного взаєморозрахунку і підписання двосторонньої угоди про припинення угоди.

Також ТОВ «Алютех-К» був укладений договір від 21.05.2015 № 00495 з контрагентом СООО «АлюмінТехно» (Республіка Білорусь), згідно якого постачальник зобов`язується постачати (надавати у власність покупця), а покупець зобов`язується приймати і сплачувати кошти за товар.

Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, одиниці виміру, а також терміни постачання товару узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною частиною. Товар за цим договором придбавається для вивозу його за межі Республіки Білорусь і ввозу в Україну.

Умови поставки товару FCA (Мінський район, СЕЗ «Мінськ») або DAP (м. Бровари. Україна) у відповідності з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» і з врахуванням вилучень, передбачених цим договором, якщо інші умови постачання не узгоджені сторонами в специфікації.

Право власності переходить до покупця в момент постачання товару.

Оплата за товар, що постачається по цьому договору, повинна бути здійснена покупцем у термін, зазначений в специфікації При цьому термін оплати, зазначений в специфікації не може перевищувати 90 календарних днів з дати відвантаження товару.

Датою оплати по цьому договору вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Загальна вартість товару, що постачається по цьому договору складає 1 000 000 євро. Загальна сума цього договору складається з вартості всіх партій товару, постачання яких узгоджена сторонами в специфікаціях до цього договору. Оплата за товар здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Валюта ціни - євро, якщо інше не передбачено в специфікації на окрему партію товару.

Термін дії цього договору з моменту укладення до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань. Якщо за 10 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розторгнення, договір автоматично продовжується на 1 календарний рік і на тих самих умовах. Договір може бути припиненим рішенням будь-якої із сторін до закінчення терміну його дії за умови проведення між сторонами остаточного взаєморозрахунку і підписання двосторонньої угоди про припинення угоди.

Також, ТОВ «Алютех-К» був укладений договір від 01.06.2021 № 01236 з СООО «АлюмінТехно» (Республіка Білорусь), згідно якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність покупця), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити станочне обладнання. Найменування, асортимент, кількість, ціна одиниці, а також строки постачання обладнання узгоджені сторонами в специфікаціях № 1 від 01.06.2021 і № 2 від 01.06.2021 до цього договору, що є невід`ємною частиною. Обладнання по цьому договору придбавається для вивозу його за межі Республіки Білорусь і ввозу в Україну.

Постачання обладнання здійснюється у терміни, узгоджені в специфікації. Умови постачання обладнання - DAP (м. Бровари Україна).

Моментом постачання товару по цьому договору вважається момент передачі товару покупцю (зазначеному їх вантажоотримувачу) у відповідності з відміткою про отримання вантажу в гр. 24 CMR-накладній.

Датою відвантаження обладнання вважається дата вибуття транспортного засобу з-під навантаження з відміткою в гр. 22 CMR-накладної.

Право власності на обладнання переходить до покупця в момент поставки обладнання. Обладнання отримане, але не сплачене покупцем, не визнається таким, що знаходиться у заставі, у постачальника.

Оплата за товар, що постачається по цьому договору, повинна бути здійснена покупцем у термін, не пізніше 180 календарних днів з дати відвантаження обладнання.

Датою оплати по цьому договору вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Загальна вартість обладнання, що постачається по цьому договору складає 200 000 євро. Оплата за товар здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Валюта ціни - євро. Всі банківські витрати, включаючи комісії банків-кореспондентів, відносяться за рахунок відправника грошових коштів.

Термін дії цього договору з моменту укладення до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань.

Підприємством ТОВ «Алютех-К» укладений договір від 20.12.2019 № 20191220/15 з контрагентом ООО «АлюсофтБел» (Республіка Білорусь) (виконавець), згідно якого виконавець зобов`язується протягом строку дії цього договору надавати послуги замовнику по підтримці програмного забезпечення замовника. Перелік програмного забезпечення, у відповідності до якого виконавцем надаються послуги, визначається у додатках, що є невід`ємною частиною цього договору.

Послуги включають у себе стандартну підтримку, а саме: усні і письмові консультації співробітників замовника про роботу програмного забезпечення, у тому числі: телефонні консультації, е-mail консультації, консультації через публічні месенджери і конференції, розробка документації, якої не вистачає або розробка більш детальної документації за запитом замовника, надання звітів і набору даних з баз даних програмного забезпечення у необхідному розрізі по запиту замовника; моніторинг стану програмного забезпечення, в тому числі: моніторинг коректності роботи програмного забезпечення, моніторинг стану баз даних програмного забезпечення і підтримка цілісності даних, розробка рекомендацій з питань експлуатації програмного забезпечення. Додаткову підтримку, а саме: виконання робіт із створення нових модулів, зміні, розширенню діючого функціонала програмного забезпечення. Дані роботи виконуються виконавцем на підставі окремих завдань, що підписуються сторонами, у яких стороні: визначають задачі, вимоги до результатів таких робіт, їх вартість і терміни виконання За фактом виконання роботи включаються у загальний акт здачі-приймання послуг за місяць у якому такі роботи були виконані і здані замовнику.

Замовник щомісячно сплачує виконавцю абонплату за послуги в сумі, узгодженій в додатках до договору. Вартість абонплати за послуги сформована без врахування ПДВ. Вартість робіт, що виконуються в рамках надання послуг додаткової підтримки, не входить в абонплату і визначається у завданнях. Валюта вартості послуг євро. Оплата послуг визначається замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на протязі 10 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі послуг.

Підприємством ТОВ «Алютех-К» укладений договір від 31.12.2020 № 20201231/15- 1-п з контрагентом ООО «АлюсофтБел» (Республіка Білорусь) (виконавець), згідно якого виконавець зобов`язується протягом терміну дії цього договору надавати замовнику послуги з технічної підтримки Веб-сайту alutech.ua (програмного забезпечення ПЗ) замовника, далі по тексту послуги.

Замовник щомісячно сплачує виконавцю абонплату за послуги в сумі 1000 євро. Вартість абонплати за послуги сформована без врахування ПДВ. Вартість робіт, що виконуються в рамках надання послуг додаткової підтримки, не входить в абонплату і визначається у завданнях. Валюта вартості євро. Оплата послуг визначається замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 20 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання- передачі послуг. Всі банківські витрати, включаючи комісії банків-респондентів відносяться на рахунок відправника грошових коштів.

Цей договір вступає в силу з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021 включно, якщо за 10 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін не заявить про його розторгнення, договір автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Підприємством ТОВ «Алютех-К» був укладений договір від 16.08.2016 № 68 ЕМ з контрагентом - постачальником ООО «Алютех Воротние системи», (Республіка Білорусь) - постачальник, згідно якого постачальник зобов`язується поставляти (надавати у власність покупця), а покупець зобов`язується приймати і оплачувати товар. Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, одиниці виміру, а також терміни постачання товару узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною частиною. Товар за цим договором придбавається для вивозу його за межі Республіки Білорусь і ввозу в Україну.

Постачання товару по кожній специфікації здійснюється у терміни, узгоджені сторонами в цій специфікації. Умови постачання товару - DAP (Київська область, м. Бровари Україна), якщо інше місце призначення не узгоджено сторонами в специфікації у відповідності з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс 2010» і з урахуванням вилучень, передбачених цим договором. Моментом постачання товару по цьому договору вважається момент передачі товару покупцю (зазначеному їх вантажоотримувачу) у відповідності з відміткою про отримання вантажу в гр. 24 CMR- накладній.

Право власності переходить до покупця в момент постачання товару.

Оплата за товар, шо постачається по цьому договору, повинна бути здійснена покупцем у термін, зазначений в специфікації. При цьому, термін оплати, зазначений в специфікації не може перевищувати 90 календарних днів з дати відвантаження товару. Датою оплати по цьому договору вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Загальна вартість товару, що постачається по цьому договору складає 5 000 000 євро. Загальна сума цього договору складається з вартості всіх партій товару, постачання яких узгоджена сторонами в специфікаціях до цього договору. Оплата за товар здійснюється в безготівковій формі: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Валюта ціни - євро, якщо інше не передбачено в специфікації на окрему партію товару.

Термін дії цього договору з моменту укладення до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань. Якщо за 10 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розторгнення договір автоматично продовжується на 1 календарний рік і на тих самих умовах. Договір може бути припиненим рішенням будь-якої із сторін до закінчення терміну його дії за умови проведення між сторонами остаточного взаєморозрахунку і підписання двосторонньої угоди про припинення угоди.

Підприємством ТОВ «Алютех-К» був укладений договір № 455Е з контрагентом ООО «Алютех Инкорпорейтед» (Республіка Білорусь), за умовами, якого постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця), а покупець зобов`язується приймати і сплачувати товар. Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, одиниці виміру, а також терміни постачання товару узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Товар по цьому договору придбавається для вивозу його за межі Республіки Білорусь і ввезенню його в Україну.

Оплата за товар, який постачається по цьому договору, повинна бути здійснена покупцем у термін не пізніше 360 календарних днів з дати відвантаження товару. Датою оплати по цьому договору вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Загальна вартість товару, що постачається по цьому договору складає 1000000 євро. Загальна сума цього договору складається з вартості всіх партій товару, постачання яких узгоджена сторонами в специфікаціях до цього договору. Оплата за товар здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Валюта ціни - євро, якщо інше не передбачено в специфікації на окрему партію товару. Всі витрати, пов`язані з комісією банку у відношенні до платежів, що здійснюються по цьому договору, на території Республіки Білорусі, сплачуються постачальником, за межами території Республіки Білорусь - покупцем.

Термін дії цього договору з моменту укладення до 31.12.2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань. Якщо за 10 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розторгнення, договір автоматично продовжується на 1 календарний рік і на тих самих умовах. Договір може бути припиненим рішенням будь-якої із сторін до закінчення терміну його дії за умови проведення між сторонами остаточного взаєморозрахунку і підписання двосторонньої угоди про припинення угоди.

Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 по взаємовідносинах з контрагентом АлюминТехно СООО станом на 01.10.2021 існувала Кт заборгованість в розмірі 2436365,13 євро, що складала 75573473,98 грн. Останнє надходження товарів/послуг відбулось 23.02.2022 станом на 24.02.2022. Станом на 24.02.2022 Кт заборгованість перед контрагентом АлюминТехно СООО склала 3 551 708,33 євро, що склало 1 13 196 847,27 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 но взаємовідносинах з контрагентом АлюсофтБел ООО станом на 01.10.2021 існувала Кт заборгованість в розмірі 11680 євро, то складала 361858,08 грн. Останнє надходження послуг відбулось 24.02.2022. Станом на 24.02.2022 Кт заборгованість перед контрагентом АлюсофтБел ООО склала 6 650 євро, що склало 220585,16 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 по взаємовідносинах з контрагентом Алютех Воротние Системи ООО станом на 01.10.2021 існувала Кт заборгованість в розмірі 2 904 494,18 євро, що складала 89 984 134,17 грн. Останнє надходження матеріалів відбулось 24.02.2022. Станом на 24.02.2022 Кт заборгованість перед контрагентом Алютех Воротние Системи ООО склала 4157845,32 євро, що склало 131198 745,15 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 по взаємовідносинах з контрагентом Алютех Инкорпорейтед ООО станом на 01.10.2021 існувала Кт заборгованість в розмірі 1182 175,74 євро, що складала 36624986,61 грн. Останнє надходження товарів та матеріалів відбулось 23.02.2022. Станом на 24.02.2022 Кт заборгованість перед контрагентом Алютех Инкорпорейтед ООО склала 930179,78 євро, що склало 29628992,90 грн.

У ході проведення перевірки згідно наданих документів та пояснень встановлено, що придбані матеріали/товари/послуги були використані в господарській діяльності підприємства.

Посилаючись на встановлені в ході перевірки порушення по вказаному епізоду контролюючий орган зазначив про те, що постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» установлено мораторій (заборону) на:

а) виконання будь-яких зобов`язань (у тому числі грошових) кредиторами (стягувачами) за яким є:

- фізичні особи - громадяни Російської Федерації (крім тих, що проживають на території України на законних підставах),

- юридичні особи - резиденти російської Федерації,

Українські юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником з часткою у статутному капіталі 10% і більше якої є держава Російської федерації чи фізичні особи - резиденти Російської федерації (тобто особи, пов`язані з державою агресором),

б) відчуження у будь-якій формі нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання,

- Російської Федерації або особами, пов`язаними з державою-агресором (крім безоплатного відчуження на користь держави України),

- на користь Російської Федерації або на користь осіб, пов`язаних з державою агресором.

Будь-які причини, що порушують вимоги Постанови № 187, є нікчемними. Тобто такими, для визнання недійсності яких не потрібне окреме рішення суду (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 15 Постанови Правління національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» - визначено зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської федерації/республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської федерації/республіки Білорусь.

Згідно п. 15-1 Постанови Правління національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» заборонено зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь міжнародних карткових систем (платіжних систем, які зареєстровані національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем та операторів послуг платіжної інфраструктури.

Згідно п. 17 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції:

1) з використанням російських рублів та білоруських рублів,

2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в республіці Білорусь,

3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.

Заборони, визначені пунктом 17 Постанови № 18 поширюються на валютні операції визначені також Листом Національного банку України від 27.05.2022 № 25-0005/37070:

- зі здійснення банками переказів в гривнях/іноземній валюті, ініційованих юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстровані/ постійно проживають) в Російській Федерації або Республіці Білорусь, так із нарахування надходжень в гривнях/іноземній валюті на рахунки таких осіб в банках України.

Вичерпний перелік операцій, на які не поширюється заборони з п. 17, визначено в п. 172 Постанови № 18.

20.12.2022 згідно Листа Міністерства закордонних справ України від 21.12.2022 № 72/14-612/1-105750 припинено дію Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Білорусь про уникнення подвійного оподаткування та запобігання ухиленню від сплати податків на доходи і майно (Закон України від 16.11.2022 № 2743-ІХ).

Так, у ході перевірки встановлено наявність у ТОВ «Алютех-К» взаємовідносин з контрагентами в частині імпорту товарів і послуг, які зареєстровані в Республіці Білорусь, а саме: АлюмінТехно СООО, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи, Алютех Инкорпорейд ООО, за якими станом на кінець перевіряємого періоду ТОВ «Алютех-К» має зобов`язання перерахувати грошові кошти за поставлені товари/послуги в розмірі 8646497,28 євро.

В Акті перевірки відповідачем було відображено висновок, що позивач мав на дату балансу (31.03.2022) відобразити в бухгалтерському обліку операції з придбання товарів та послуг по контрактах з білоруськими компаніями як безоплатно отримані, оскільки, на вказану дату раніше визнані зобов`язання за контрактами з контрагентами Республіки Білорусь не підлягали погашенню.

Зазначені висновки відповідач обґрунтовує, посилаючись на положення Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», відповідно до пункту 15 якої, зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.

З посиланням на пункт 5 П(С)БО №11 «Зобов`язання», затвердженого Міністерством фінансів України від 31.01.2000 №20, відповідач зробив висновок: якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

З метою обґрунтування правомірності власних дій позивач наголошував на тому, що постанови НБУ, на які посилається відповідач в Акті перевірки, мають тимчасовий характер та діють у період воєнного стану, зобов`язання перед контрагентами, які зареєстровані в Республіці Білорусь, не є такими, що не підлягають погашенню відповідно до вимог чинного законодавства, а позовна давність на стягнення заборгованості за контрактами позивача не спливла, як наслідок, висновки контролюючого органу, наведені в Акті перевірки та відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, зважаючи на таке.

Так, статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу, а витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу.

Пунктом 5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» (НП(С)БО 11), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, встановлено, що зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що термін «не підлягає погашенню» означає, що існує достовірна впевненість у тому, що заборгованість уже не погашатиметься. Зокрема, така впевненість може бути, якщо сплинув строк позовної давності й прийнято рішення не погашати борг після його закінчення, відбулася ліквідація юридичної особи - кредитора, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов`язанням, прощення боргу, що підтверджується висновками Верховного Суду, наданих у постанові від 26.06.2018 у справі №809/1565/13-а та у постанові від 09.07.2019 у справі №0940/1916/18.

До безнадійної заборгованості банків та небанківських фінансових установ може бути віднесена сума боргу за фінансовим кредитом, у тому числі сума основної заборгованості та/або сума нарахованих доходів, за яким прострочення погашення суми боргу (його частини) становить понад 360 днів, крім боргу за фінансовими кредитами осіб: пов`язаних з таким кредитором; які перебувають з таким кредитором у трудових відносинах; які перебували з таким кредитором у трудових відносинах, та період між датою звільнення таких осіб та датою прощення їхньої заборгованості не перевищує три роки»;

Для операцій за контрактами позивача з нерезидентами з Республіки Білорусь можливе тільки теоретичне (тому що контракти мають застоване право Республіки Білорусь) застосування п.п. «а» та «ж».

Необхідно зазначити, що загальний строк позовної давності визначено статтею 257 Цивільного кодексу України та становить 3 роки.

Для окремих видів договорів законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Водночас у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).

Окрім того, для договорів постачання та купівлі-продажу, укладених з нерезидентами, варто враховувати положення Конвенції про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 та Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів від 14.06.1974.

За правилами ст. 8 Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів, яка набула чинності для України 01.04.1994, установлено, що для країн-учасниць, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (якщо укладені ними контракти не суперечать вимогам Конвенції), строк позовної давності становить чотири роки.

Отже, до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів (за винятком товарів, перелік яких наведено у ст. 4 Конвенції про позовну давність), застосовується 4-річний строк позовної давності, встановлений ст. 8 Конвенції, за умови, що комерційні підприємства сторін договору у момент його укладення перебувають у Договірних державах.

На підставі документів, долучених до матеріалів справи, судом встановлено, що за договорами № 00495 від 21.05.2015 та №01236 від 01.06.2021 з СООО «АлюминТехно» позивач має оплачувати товари протягом 180 календарних днів. За договором №00495 від 21.05.2015 поставкою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є поставка від 08.11.2021, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 06.05.2022. За договором №01236 від 01.06.2021 поставкою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є поставка від 19.01.2022, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 17.07.2022. За договором №455Е від 18.11.2014 з ООО «Алютех Инкоропорейтед» позивач має оплачувати товари протягом 180 календарних днів. За договором №455Е від 18.11.2014 поставкою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є поставка від 03.11.2021, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 01.05.2022р. За договором №68ЕМ від 16.08.2016 з ООО «Алютех Воротние Системи» позивач має оплачувати товари протягом 180 календарних днів. За договором №68ЕМ від 16.08.2016 поставкою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є поставка від 28.10.2021, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 26.04.2022. За договорами №20191220/15 від 20.12.2020 з ООО «АлюсофтБел» позивач має оплачувати послуги протягом 20 банківських днів від відповідного акту та №20201231 від 31.12.2020, з ООО «АлюсофтБел» позивач має оплачувати послуги протягом 20 банківських днів від відповідного акту. За договором №20191220/15 від 20.12.2020 послугою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є послуга від 31.12.2021, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 01.02.2022. За договором №01236 від 01.06.2021 послугою, що є неоплачена у відповідності до оборотно-сальдової відомості та акту звірки взаєморозрахунків, є послуга від 31.12.2021, тобто строк позовної давності для постачальника почав свій перебіг 18.01.2022.

Таким чином, строки позовної давності за зазначеними контрактами не спливли, що виключає застосування пункту «а» п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Інші пункти п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України до правовідносин позивача з контрагентами, які зареєстровані в Республіці Білорусь, не застосовуються, доказів зворотного контролюючим органом не надано.

Підпункт «ж» вищезазначеної норми Податкового кодексу України виникає на підставі статті 607 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Проте, відповідно до п.1-1 Постанови Національного банку України від 14.05.2019 року №67 тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення або скасування припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 року).

Постанови НБУ, на які посилався контролюючий орган прийняті на період воєнного стану, що також призводить до їх тимчасової дії.

При цьому, як наголошував сам позивач, останній не має достовірної впевненості у тому, що не зможе і не буде найближчим часом погашати заборгованість перед такими компаніями, зокрема, після закінчення воєнного стану.

З огляду на викладене, не можливо погодитися з позицією відповідача, що на дату балансу 31.03.2022, зобов`язання позивача перед білоруськими компаніями були такими, що не підлягали погашенню у розумінні п. 5 П(С)БО № 11.

Окрім того, пунктом 8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи» (НП(С)БО 15), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №318, встановлено, що дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених умов:

(i) покупцеві передані ризики і вигоди, пов`язані з правом власності на актив;

(ії) підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованими активами;

(ііі) сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;

(iii) є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією можуть бути достовірно визначені.

Як зазначено вище, впевненості позивача у тому, що він не буде погашати зобов`язання перед контрагентами, не має, заборона на погашення має тимчасовий характер, строки позовної давності не спливли, отже, оскільки, нема наявності всіх умов, необхідних для визнання цієї операції доходом, як це встановлено нормами НП(С)БО 15, відсутні підстави вважати це доходом.

Відповідно до п.5 П(С)БО 15 «Дохід» «дохід визнається під час збільшення активів або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу».

Зменшення зобов`язання, визнання його таким, що не підлягає погашенню, або визнання кредиторської заборгованості безнадійною в даному випадку контролюючим органом не доведено, що свідчить про неправомірність висновків відповідача.

Крім того, суд відхиляє твердження відповідача стосовно того, що ТОВ «Алютех-К» необхідно було відобразити в бухгалтерському обліку операції, з придбання товарів/ матеріалів/послуг у контрагентів-нерезидентів: АлюминТехно СООО, АлюсофтБел ООО, Алютех Воротние системи ООО, Алютех Инкорпорейтед ООО, як безоплатно отримані на найближчу дату балансу з врахуванням курсових різниць, оскільки контрактами позивача із підприємствами, що знаходяться у Республіці Білорусь, передбачалася грошова компенсація вартості поставлених товарів/послуг.

Водночас, згідно із приписами п.п.14.1.13 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що твердження контролюючого органу про те, що операції з поставки товарів розглядаються як операції з безоплатного постачання товарів/послуг, яка є об`єктом оподаткування податком на прибуток, є помилковим.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 р. - діє до набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, але не більше одного місяця з дня припинення чи скасування воєнного стану, а Постанова НБУ №18 від 24.02.2022 р. діє протягом воєнного стану, й інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові і, відповідно, встановлює правила на період запровадження воєнного стану, який указами Президента України щоразу вводиться періодами до 90 діб.

В ході проведення перевірки ТОВ «Алютех-К» надано запит від 08.05.2024 № 3, в якому поставлено ряд питання, серед яких :

1) Чи є визнаною кредиторська заборгованість перед нерезидентами, яка відображена в бухгалтерському обліку станом на 31.12.2023:

- по АлюминТехно СООО 3 551 822,18 євро, що дорівнює 149914955,40 грн,

- по АлюсофтБел ООО 6 650 євро, що дорівнює 280682,54 грн,

- по Алютех Воротньїе системи ООО 4 157845,32 євро, що дорівнює 175493 919,50 грн,

- по Алютех Инкорпорейтед ООО 930179,78 євро, що дорівнює 39260935,12 грн.

2) Чи має намір ТОВ «Алютех-К» погасити зазначену заборгованість перед вищевказаними нерезидентами.

У відповідь на запит ТОВ «Алютех-К» надано відповідь від 08.05.2024 № 5, згідно якого повідомлено наступне по питаннях:

«…1. Наша кредиторська заборгованість перед нерезидентами є такою, як відображена в бухгалтерському обліку.

2. На даний час чинне законодавство України забороняє мати відносини з нерезидентами.».

Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 було продовжено воєнний стан в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб, однак з урахуванням ситуації, яка склалася у той період, підприємство не могло 31.03.2022 достовірно знати, як довго буде чинна заборона здійснювати видаткові операції за рахунками білоруських резидентів.

Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що у березні 2022 року на території Київської області, в тому числі Броварського району (де знаходиться товариство) велися активні бойові дії та частина територій району була під окупацією, що своєю чергою породжувало стан правової невизначеності для позивача.

Відтак не знайшли свого підтвердження доводи відповідача стосовно того, що зобов`язання по контрагентах-нерезидентах, які зареєстровані у Республіці Білорусь не підлягає погашенню на дату балансу (найближча дата балансу (31.03.2022), має бути включене до складу доходу підприємства (8 646 497,28 євро, що складає 281 751 301,79 грн), а суми позитивних курсових різниць, нараховані за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, в розмірі 28 138 296,09 грн мають бути виключені зі складу доходів та суми від`ємних курсових різниць в розмірі 111337486,86 грн мають бути виключені зі складу витрат як такі, що не нараховуються, оскільки зобов`язання є такими, що не підлягають погашенню.

З приводу правовідносин з ТОВ «Алекс Пак», стосовно яких контролюючим органом зроблено висновок про їх нереальність суд зазначає про таке.

Перевіркою встановлено наявність взаємовідносин позивача з контрагентом-постачальником ТОВ «Алекс Пак» (податковий номер 43334321).

Згідно з укладеним договором від 23.04.2020 № 23/04 ТОВ «Алекс Пак» зобов`язується поставити та передати у власність покупцю ТОВ «Алютех-К» продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених в цьому договорі. Найменування, асортимент, кількість товару зазначаються в рахунках-фактурах, які постачальник виставляє на підставі отриманого замовлення від покупця та які є невід`ємною частиною цього договору.

Постачальник гарантує, що товар, який поставляється, на дату поставки є його власністю, у спорі та під забороною не перебуває, права на нього третіх осіб відсутні.

Ціна кожної одиниці товару визначається за погодженням сторін та вказується у рахунках-фактурах. В ціну товару включається вартість тари та упаковки. Загальна суму договору складається із сум всіх видаткових накладних, складених відповідно до цього договору.

Поставка товару здійснюється силами та за рахунок продавця, Місце поставки - м. Бровари, вул. Онікієнка, 61. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред`явлений до підпису під час приймання-передачі товару. Строк поставки товару 14 календарних днів з моменту узгодження асортименту та кількості товару, і виставлення постачальником рахунку-фактури.

Оплата здійснюється на основі виставленого постачальником рахунку у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника або в іншій формі та спосіб, що не заборонені чинним законодавством України. Покупець оплачує постачальнику товар шляхом сплати 100% їх вартості на протязі 21 банківського дня з моменту поставки товару. Днем оплати є день списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Приймання-передача товару здійснюється в місці поставки повноважними представниками сторін. Приймання товару у якості й кількості проводиться відповідно до інструкції № П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 і Інструкцією № п-7, затвердженої постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 25.04.66. Товар вважається прийнятим за якістю та кількістю відповідно до видаткової накладної, складеної та підписаної уповноваженими представниками сторін із зазначенням фактичної кількості відвантаженого товару та його відповідності якісним характеристикам, які зазначені у відповідному рахунку-фактурі до договору та визначені чинним законодавством України, а також за умови надання разом із кожною партією товару супровідних документів.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Алютех-К» отримані від ТОВ «Алекс-Пак» товар (гофролисти та гофрокартон), поставка яких відбувалася на основі наступних документів:

Видаткова накладна від 19.10.2021 № РН-000033 гофролист 2440*1700 ПЗЗ КО ВС на суму 88 886.16 грн, в т. ч. ПДВ 14 814,36 грн.

ТТН від 19.10.2021 № 19/10 автомобіль Рено НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , замовник ТОВ «Алекс-Пак», пункт навантаження м. Київ вул. Автопаркова 7. Пункт розвантаження м. Бровари, вул. Онікієнка, 61.

Видаткова накладна від 25.10.2021 № РН-000034 гофролист 2440-1700 ПЗЗ К0 ВС на суму 41 888.88 грн, в т. ч. ПДВ 6981,48 грн.

ТТН від 25.10.2021 № 25/10 автомобіль Рено НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , автомобільний перевізник ФОН Пушкар О. В., водій ОСОБА_3 , Замовник ТОВ «Алекс-Пак». Пункт навантаження м. Київ вул. Автопаркова 7 (адреса реєстрації Алекс-Пак), пункт розвантаження м. Бровари, вул. Онікієнка, 61.

Видаткова накладна від 02.11.2021 № РН-000035 гофролист 2440*1700 ПЗЗ К0 ВС на суму 139 514.88 грн, в т. ч. ПДВ 23 252.48 грн.

ТТН від 02.11.2021 №2/10 автомобіль ДАФ АІ46-31 ВН, Kogel АІ 10-22ХН, перевізник ТОВ фірма Татьяна, 19411409, водій ОСОБА_4 , Замовник ТОВ «Алекс-Пак», пункт навантаження м. Луцьк, вул. Карбишева 3, пункт розвантаження м. Бровари, вул. Вокзальна 52. Вантаж гофрокартон.

Видаткова накладна від 03.11.2021 № РН-000036 гофрокартон тришаровий (80/80/80) (2200* 1200) на суму 16 632 грн. в т. ч. ПДВ 2 772 грн.

ТТН від 03.11.2021 № 03/11-2021 автомобіль АВ СПЛАВ, НОМЕР_4 , автомобільний перевізник ТОВ «Алютех-К». Водій ОСОБА_5 , вантажовідправник ТОВ «Алекс- Пак». Пункт навантаження м. Київ вул. Автопаркова 7, пункт розвантаження м. Бровари. вул. Онікієнка 61,

Видаткова накладна від 15.11.2021 № РН-000037 гофролист 2440*1700 ПЗЗ К0 ВС на суму 139 514,88 грн в т. ч. ПДВ 23 252,48 грн.

ТТН 13/10 від 13.11.2021 Автомобіль ДАФ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , автомобільний перевізник ТОВ ВКФ Автодом, 30169461, водій ОСОБА_6 замовник ТОВ «Алекс- Пак», пункт навантаження м. Луцьк, вул. Карбишева, 3. Розвантаження м. Бровари, вул. Вокзальна 52.

Видаткова накладна від 08.12.2021 № РН-000038 гофролист 2440*1700 ПЗЗ К0 ВС на суму 165 128 ,94 грн, в т. ч. ПДВ 27521,49 грн.

ТТН від 08.12.2021 № 8/12, автомобіль Вольво ВЕ67-98 ВХ FH12, НОМЕР_7 , автомобільний перевізник ФОН Мачула О.М., водій ОСОБА_7 , замовник ТОВ «Алекс-Пак», пункт навантаження м. Луцьк, вул. Карбишева,3 пункт розвантаження м. Бровари, вул. Вокзальна 52.

Видаткова накладна від 09.12.2021 № РН-000039 гофролоток 175*145*65 Т23 КО В - 3800 на суму 22 161,60 грн. в т. ч. ПДВ 3 693,60 грн.

ТТН до перевірки не надавалась.

Видаткова накладна від 09.12.2021 № РН-000040 стрічка поліпропіленова з липким шаром (без лого. 48*66, 40мкм, пр.. (72шт) на суму 2 573 грн, в т. ч. ПДВ 428.98 грн.

ТТН від 09.12.2021 № 09/12/1-2021 автомобіль АВ СПЛАВ НОМЕР_4 , автомобільний перевізник ТОВ «Алютех-К», Водій ОСОБА_5 , вантажовідправник ТОВ «Алекс- Пак». Пункт навантаження м. Київ вул. Автопаркова 7, пункт розвантаження м. Бровари вуя. Онікієнка, 61.

Загальна сума по видаткових накладних 616 300,34 грн, в т.ч. сума без ПДВ 513 583,47 грн, сума ПДВ 102 716,87 грн.

На виконання вимог податкового кодексу ТОВ «Алекс-Пак» виписано та зареєстровано в адресу ТОВ «Алютех-К» податкові накладні:

№1 від 03.11.2021 на суму 16632,00 грн., в т.ч. ПДВ 2772,00 грн; реєстрацію ПН зупинено;

№ 2 від 25.10.2021 на суму 41888,88 грн., в т.ч. ПДВ 6981,48 грн; ПН зареєстровано;

№ 1 від 19.10.2021 на суму 8888616 грн., в т.ч. ПДВ 14814,36 грн; ПН зареєстровано;

№ 3 від 26.10.2021 на суму 139514,88 грн., в т.ч. ПДВ 23252,48 грн; ПН зареєстровано;

№4 від 26.10.2021 на суму 139514,88 грн., в т.ч. ПДВ 23252,48 грн; ПН зареєстровано;

№ 5 від 26.10.2021 на суму 139514,88 грн., в т.ч. ПДВ 23252,48 грн; в реєстрації податкової накладної відмовлено.

Зазначені суми податкових накладних включені до складу податкового кредиту в розмірі 21 795,84 грн за жовтень 2021 року; 46 501,96 грн за листопад 2021 року.

Сплата по зобов`язаннях із контрагентом ТОВ Алекс Пак» здійснювалась у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку: згідно платіжних доручень від 08.10.2021 в розмірі 19 094,40 грн, від 08.10.2021 в розмірі 8486,40 грн, від 08.10.2021 в розмірі 25 308 грн, від 26.10.2021 в розмірі 139 514,88 грн, від 26.10.2021 в розмірі 139 514,88 грн, від 26.10.2021 в розмірі 139 514,88, від 29.10.2021 в розмірі 130 775,04 грн. від 05.11.2021 в розмірі 16 632 грн. від 16.11.2021 в розмірі 2 573,86 грн, від 14.12.2021 в розмірі 25 614,06 грн, від 17.11.2023 в розмірі 22 161,60 грн.

Станом на кінець перевіряємого періоду Дт та/або Кт заборгованість по взаємовідносинах із зазначеним контрагентом відсутня.

Як було зазначено контролюючим органом в акті перевірки «у товарно-транспортних накладних відсутні обов`язкові реквізити: місце, складання, номери посвідчень водіїв, відстань від пункту навантаження до пункту розвантаження, кілометраж, у графі «прийняв» стоїть лише підпис невідомої особи, не зазначено ім`я та посаду підписанта, також не заповнений розділ вантажно- розвантажувальні операції.

До перевірки не надавались первинні документи та/або заявки, листи з контрагентом- постачальником стосовно переліку автомобілів, які заїжджали на територію ТОВ «Алютех-К», отримання дозволів на перетинання пунктів пропусків (у разі наявності), відповідальних/уповноважених осіб на отримання товару, тощо.».

Контролюючий орган в акті перевірки встановив, що операції з придбання у ТОВ «Алекс Пак» гофротоварів у 4 кварталі 2021 року є нереальними, оскільки ТОВ «Алекс Пак» відповідає критеріям ризиковості платника податку відповідно до Рішення від 17.11.2021 №136732, не подає податкову та фінансову звітність, а також не має достатніх трудових та матеріальних ресурсів для здійснення фінансово-господарської діяльності в об`ємах, відображених у наданих до перевірки первинних документах.

За інформацією податкового органу щодо ТОВ «Алекс Пак», відповідачем зазначено наступне.

Зареєстровано 06.11.2019 № 0031739 та в перевіряємому періоді знаходилось в 2651 ГУ ДПС у м. Києві (Дарницький район м. Києва). Станом на дату реєстрації акта перевірки перебуває на обліку 2035 ГУ ДПС у Харківській області. Стан 0 - платник податків за основним місцем обліку. Основний вид діяльності 17.21- виробництво гофрованого паперу та картону , паперової та картонної тари.

Відповідно до Додатку 4-ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску ((пункт 4розділу IV) за 1, 2 ,3, 4 квартали 2021 року працювало за трудовими договорами (контрактами) (ознака) одна особа.

Остання звітність подавалась за січень 2022 року, з січня 2022 року контрагент не звітує всупереч норм п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, абзацу першого п. 49.2 і п. 49.18 ст. 49. п. 203.1 ст. 203 ГІКУ.

ТОВ «Алекс Пак» (податковий номер 43334321) подало повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП, з яких встановлено наявність:

Офіс за адресою: м. Київ, Дарницький район, вулиця Княжий-Затон, буд. 2/30, кв. 298. Дата взяття на обліку 30.06.2020. Дата зняття з обліку 19.01.2022. Офіс за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вереснева, буд. 4 кв. 52. Дата взяття на облік 19.01.2022. Складські приміщення відсутні, транспортні засоби відсутні.

За 2021 фінансова звітність не подано. У ТОВ «Алекс Пак» відсутнє будь-яке декларування показників в додатку AM (Інформація щодо нарахованої амортизації) до рядка 1.2.1 додатка Р1 до рядка 03 Р1 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, податкових розрахунків земельного, транспортного податку тощо, незначна кількість працівників, відсутність управлінського, технічного, іншого персоналу без відповідного придбання послуг по залученню персоналу за договорами цивільно-правового характеру, послуг аутсортингу та аутстафінгу тощо.

При цьому, перевіркою встановлено відсутність достатніх трудових та матеріальних ресурсів для здійснення фінансово-господарської діяльності в об`ємах відображених в наданих до перевірки первинних документів та сформованих на підставі них податкових накладних.

Згідно поданих ТОВ «Алекс Пак» за основним місцем реєстрації податкових декларацій з податку на додану вартість, встановлено відсутність декларування придбання товарів та необоротних активів на митній території України без податку на додану вартість та придбання зазначених товарів у ФОП (виплати за ознакою 157 у звітах за формою 1-ДФ відсутні).

Відповідно Додатку 4. Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 17.11.2021 № 136732, ТОВ «АЛЕКС ПАК» (податковий номер 43334321) відповідає критеріям ризиковості платника податку (п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку). «В ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що підприємство реалізує горфотовари (код УКТЗЕД 4808,4819,4805), які придбані у суб`єкта господарювання, який здійснює ризикову діяльність, а саме: ТОВ «ГОФРО ТРЕЙД» (код 43483501)».

Згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних ТОВ «Алекс Пак» та підприємств, що складають взаємопов`язаний ланцюг реалізації, не здійснювали придбання та законного введення в обіг відповідного товару. Контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Алекс Пак» оформлює нереальне постачання (продаж) товарів шляхом неправомірної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо нереальної поставки (продажу) товарів на адресу ТОВ «Алютех-К» для створення видимості фактичного здійснення господарської операції з постачання (продажу) товарів.

Таким чином, перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «Алекс Пак» об`єктивно необхідних для вчинення господарських операцій - основних фондів, виробничих потужностей, складських чи офісних приміщень, транспортних засобів, земельних ділянок, матеріально-технічної та технологічної можливості щодо перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, та з урахуванням віддаленості як від контрагентів постачальників так і від контрагентів покупців, що унеможливлюють вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, також відсутня інформація в друкованих виданнях та всесвітній мережі інформації (пошукові системи) щодо офіційного сайту, заходів/контактів зв`язку тощо, відсутнє придбання товарів та послуг для здійснення господарської діяльності (як то канцелярські товари, комунальні платежі та інше).

Неможливість придбання ТОВ «Алютех-К» у ТОВ «Алекс Пак» відповідної кількості ідентифікованого товару, доводить нереальність одержання (купівлі) ТОВ «Алютех-К» цього ж товару саме у ТОВ «Алекс Пак» та формування ТОВ «АЛЮТЕХ-К» відповідного активу при здійсненні взаємовідносин із ТОВ «Алекс Пак» у зв`язку з тим, що відсутнє законне введення товару в обіг та відповідного руху активу.

Суд зауважує, що у справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що такі правові наслідки як виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум витрат, настають лише у разі реального (фактичного) вчинення платником податків господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності. Вчинення господарської операції пов`язано з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для отримання платником податків податкової вигоди, як то зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат чи невідображення суми доходу (прибутку) у звіті про використання доходів (прибутків).

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, не здійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні (встановлені правовими нормами) реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних бухгалтерського та податкового обліку.

Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №826/16277/14, від 20.02.2018 у справі №818/920/17, від 08.10.2019 у справі №826/6836/18.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Велика Палата в цій постанові звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі, будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вирішенні адміністративної справи № 200/3458/21 у постанові від 15.03.2023 Верховним Судом сформовано обов`язкову для врахування судами правову позицію, згідно з якою в податковому праві діє принцип презумпції добросовісності платника податків, який означає, що з метою забезпечення виконання податкового обов`язку особа вжила усіх передбачених законодавством заходів і її дії (бездіяльність) не мають на меті чогось іншого, крім як виконання вимог податкового законодавства до того часу поки податковими органами не доведено зворотного. Контролюючий орган на підтвердження недобросовісності поведінки платника податків повинен надати відповідні докази та вказати дані, що свідчать про наявність у останнього реальної можливості за допомогою розумних заходів з належною обачністю пересвідчитися в тому, що від його імені здійснюються податкові правопорушення і, що він міг завадити їх вчиненню або їх припинити.

Законодавство не містить певних конкретних критеріїв добросовісності платника податків. Водночас, слід визнати обґрунтованим застосування на практиці цього підходу, оскільки подібне розмежування платників податків дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку.

На думку суду, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту відображеної платником податків інформації щодо спірних господарських операцій, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу вимог пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум витрат та складу податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

У той же час, норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Відповідно до абзацу 10 статті першої Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, договори, видаткові накладні, платіжні документи (тощо) є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 статті першої Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов`язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- тимчасова поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від`ємне значення податкових зобов`язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов`язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Така позиція викладена, зокрема, в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Суд зауважує, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.12.2019 у справі №826/13060/18, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

У постанові від 14.02.2020 (адміністративне провадження № К/9901/26975/18) Верховний Суд зробив висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною першою статті 77 КАС обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести, що у нього були встановлені законом підстави для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми податкового зобов`язання.

З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в акті перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Як було встановлено судом 23.04.2020 року між позивачем та ТОВ «Алекс Пак» укладено договір №23/04, відповідно до якого ТОВ «Алекс Пак» зобов`язується поставити та передати у власність покупцю - позивачеві продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених в цьому договорі. Найменування, асортимент, кількість товару зазначаються в рахунках-фактурах, які постачальник виставляє на підставі отриманого замовлення від покупця та які є невід`ємною частиною цього договору.

До матеріалів справи долучені та судом проаналізовані первинні документи на виконання вищезазначеного договору: видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, податкові накладні, банківські виписки, платіжні доручення.

Продукція, що була закуплена в ТОВ «Алекс Пак» - гофрокартон, гофролисти, використовувалась позивачем для пакування готових виробів (ворота, ролети, комплектуючі) з метою їх подальшої поставки та транспортування, що відповідає видам господарської діяльності позивача. Зазначене вказує на те, що закупівля позивачем товарів (гофрокартон, гофролисти) у ТОВ «Алекс Пак» мала розумну економічну причину - необхідність належного виконання позивачем умов укладених ним договорів з іншими контрагентами (покупцями) та поставку позивачем товарів в належному пакуванні.

Таким чином, купівля товару у ТОВ «Алекс Пак» безпосередньо пов`язана із господарською діяльністю позивача.

Позивачем оформлені всі необхідні первинні документи, достатні для ідентифікації змісту господарських операцій, а саме:

- договір №23/04 від 23.04.2020, яким визначені всі істотні умови: предмет договору, обсяг і вартість, порядок розрахунків, обов`язки покупця і продавця, умови поставки, відповідальність сторін, термін дії договору;

- видаткові накладні;

- товаро-транспортні накладні;

- розрахункові документи щодо оплати послуг - платіжні доручення на оплату.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 14.03.2012 №31-08410-07/23-1994/1318 «Щодо оформлення первинних документів» міру деталізації змісту і обсягу господарської операції визначають особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

При цьому така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, з нею пов`язаних.

Аналогічних висновків у своїй постанові дійшов і Верховний Суд України від 01.03.2023 у справі №910/11980/21, згідно якої : «... деталізація змісту й обсягу господарських операцій законодавством не встановлена, а умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. З огляду на зазначене вище, наявні у позивача документи містять достатню інформацію для розкриття змісту даних господарських операцій і їх пов`язаності із господарською діяльністю позивача для визначення відповідних витрат. Висновки акту перевірки про інше є безпідставними».

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, контролюючим органом було встановлено відсутність даних у товарно-транспортних накладних, які оформлялися на поставку кожної партії товару, що зумовило наявність сумніву щодо реальності господарських операцій.

Так, у ТТН від 19.10.2021 № 19/10, ТТН від 25.10.2021 № 25/10 , ТТН від 02.11.2021 №2/10, ТТН від 03.11.2021 № 03/11-2021, ТТН 13/10 від 13.11.2021, ТТН від 08.12.2021 № 8/12, ТТН від 09.12.2021 № 09/12/1-2021 міститься лише сам підпис без зазначення ПІБ особи яка прийняла товар. Також не заповнено розділ вантажно-розвантажувальні роботи.

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за №128/2568) (далі - Правила), Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 11.1 Правил унормовано, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Стосовно ж недоліків у товаро-транспортних накладних, на що звертає увагу відповідач, варто звернути увагу на позицію Верховного Суду, який досліджуючи правову природу ТТН, неодноразово вказував на те, що ТТН в цілому не є тим документом, який може підтверджувати реальність (товарність) операції, предметом якої є не перевезення, а продаж товарів. Так, в постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №804/644/16 вказано, що: «Наявність або відсутність ТТН та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції з придбання або продажу ТМЦ, якщо інші дані свідчать про рух активів або зміниу зобов`язаннях платника податків. Крім того, ТТН є доказом факту перевезення (переміщення) товару, тому є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною».

Посилання контролюючого органу на відсутність у ТОВ «Алекс Пак» декларування придбання товарів та необоротних активів на митній території України без податку на додану вартість , відсутність інформації щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих ресурсів, працівників, виробничих об`єктів, складських приміщень, інформації про зберігання запасів, неподання повідомлень за формою 20-ОПП за означений період тощо, є необґрунтованими, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення підстав для застосування податкових пільг у залежність від стану контрагента позивача, наявності чи відсутності у нього основних фондів, тощо.

Суд також не погоджується із доводами відповідача щодо неможливості виконання ТОВ «Алекс Пак» договору у зв`язку з відсутністю у нього достатніх трудових та матеріальних ресурсів, для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства в об`ємах відображених у наданих для перевірки первинних документах, з огляду на таке.

Умовами Договору не встановлювалося обмежень щодо залучення постачальником працівників цивільно-правовими угодами, використання орендованих транспортних засобів та/або устаткування, залучення до виконання договору сторонніх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб-неплатників ПДВ.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 28.02.2023 у справі №640/16421/19, згідно якої: «...безпідставними є доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких робіт, з огляду на те, що жодного доказу суду на підтвердження цієї інформації відповідачем не надано, як і не доведено неможливості контрагентів укладати договори в межах своєї господарської діяльності з іншими суб`єктами господарювання з метою виконання зобов`язань перед товариством (позивачем по справі).».

Крім того, законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів.

Можливе порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для збільшення добросовісному суб`єкту господарювання сум зобов`язань з податку на прибуток, оскільки ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремо платника податків та не може автоматично поширюватися на третіх осіб.

Відтак, порушення, припущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України 25.02.2021 у справі №640/3515/19, згідно якої: « ...надаючи оцінки наведеним доводам суди попередніх інстанцій зробили правильні висновки з огляду на те, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Тому, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування.

Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства. ».

За таких обставин, доводи відповідача не свідчать та не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ «Алекс Пак».

Суд зауважує, що позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Зазначена відповідачем інформація щодо ТОВ «Алекс Пак» не виключає можливості реального виконання таким платником господарських операцій з позивачем та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що відповідно до Додатку 4. Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 17.11.2021 № 136732, ТОВ «АЛЕКС ПАК» (податковий номер 43334321) відповідає критеріям ризиковості платника податку (п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку), суд зазначає, що зазначене рішення було прийнято контролюючим органом після здійснення господарської операції між позивачем та контрагентом ТОВ «Алекс Пак», що у свою чергу не може свідчити про відсутність обачності зі сторони позивача.

Суд звертає увагу, що єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв`язку з обліком платників податків, вноситься до відповідних інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Проаналізувавши вказані вище норми права, можна дійти висновку, що викладення в податковій інформації є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. Правомірність нарахування сум грошового зобов`язання не може мотивуватися виключно даними податкової інформації.

У свою чергу надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України.

При цьому нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, обумовлених лише посиланням на недостатність у контрагента покупця послуг трудових ресурсів.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі №805/528/17-а, в якій зазначив, що відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Верховний суд зазначив, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, платник не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами ГУ ДПС під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 по справі №815/2946/13-а (№К/9901/4496/18) зазначив, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Акт перевірки не містить доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Між тим, відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач діяв без належної обачності і йому мало бути відомо про порушення, які можливо допускаються контрагентом та чи взагалі такі порушення мали місце. При цьому, позивач не може нести відповідальність за можливі негативні наслідки господарської діяльності його контрагентів.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і не обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Окрім того, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб`єкта господарювання додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог статті 77 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність встановлених фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Отже, оскільки операції з поставки товарів від ТОВ «Алекс Пак» здійснювались на підставі належним чином укладених угод та необхідним і достатнім чином деталізовані у первинних документах, складених позивачем, наданих для перевірки, суд дійшов висновку, що ці операції призвели до зміни у майновому стані сторін, а відтак є реальними.

Разом з тим, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Водночас, встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем під час судового розгляду справи не надано належних доказів на підтвердження відображених в акті перевірки обставин, що вказує на необґрунтованість доводів стосовно заниження позивачем показника у ряд. 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» на загальну суму 513 583 грн за 4 кв 2021 року та завищення податкового кредиту з ПДВ відображений ряд. 10.1 Декларацій «Придбання з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг)» на загальну суму на 68 301 грн, у т. ч. на 21 796 грн за жовтень 2021 року, на 46 505 грн за листопад 2021 року, чим порушено п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Відтак податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 19.07.2024 № 1 та № 1 підлягають визнанню протиправними.

Щодо встановлених контролюючим органом порушень обчислення податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів у вигляді додаткового блага, а саме відносно придбання товарів за 2021-2022 роки не пов`язаних з веденням господарської діяльності варто зазначити наступне.

Під час проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Алютех-К», контролюючим органом встановлено придбання товарів за 2021-2022 роки не пов`язаних з веденням господарської діяльності на загальну суму 216 538,99 грн, а саме:

- у ТОВ «Цукерки КОМ» (): ПН №18 від 15.11.2021 61707,19 грн (кондитерський набір); ПН №32 від 25.11.2021 36942,57 грн (кондитерський набір);

- у ПП «Теркап» (): ПН №531 від 22.12.2021 2762,15 грн (виноград, мандарини);

- у ТОВ «Алютех-К» (): ПН №19 від 31.12.2021 75234,53 грн (ананаси, ікра, лосось, оливки, печінка тріски, цукерки);

- у ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» (): ПН №3311058//33 від 05.12.2022 407,09 грн (лосось, багет, лійка); ПН №3311057//33 від 05.12.2022 38693,46 грн (тарілка дерев`яна, солодощі); ПН №3311056//33 від 05.12.2022 792,00 грн (алкогольні напої).

Також в ході перевірки встановлено придбання подарункових сертифікатів у 2021-2023 роках на загальну суму 562 900,01 грн, а саме:

2021 рік у ПП «Теркап» на суму 22500,01 грн; у ТОВ «Розетка УА» на суму 155400,00 грн; у ТОВ «УАН Кард» на суму 5000 грн;

2022 рік у ПП «Теркап» на суму 103200,00 грн; у ТОВ «Розетка УА» на суму 109899,99 грн; у ТОВ «Уан Кард» на суму 5000 грн;

2023 рік у ПП «Теркап» на суму 161900,01 грн.

Контролюючим органом у Акті перевірки зроблено висновок, що позивачем не надано підтверджуючих доказів використання товарів в господарській діяльності. Таким чином, грошові кошти, сплачені позивачем за придбані вищезазначені товари та подарункові сертифікати, є доходом фізичних осіб, як «Додаткове благо» та згідно п.п. 164.2.17 «е» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що включається до складу загального оподатковуваного доходу платника і підлягають оподаткуванню за ставками п. 167.1 ст. 167 вищезазначеного кодексу на загальних підставах, з урахуванням п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України.

Відповідальною особою за придбання товарів та подарункових сертифікатів був директор ОСОБА_1 .

Підпунктом 14.1.180 п. 14.1. ст. 14 ПК України, визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її .рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 119.1 ст.119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків,, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Згідно п, 57.1 ст. 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 ПК України).

Згідно із п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пунктом 164.2 ст. 164 ПК України встановлено перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно п.п. 164.3 ст. 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, суми іфошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом (абзац «г»); вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, (абзац «є»). Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Підпунктом 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно- правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 ст.164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Підпунктом 164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до п.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.3 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Як зазначалося судом раніше, відповідно до абз.10 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Таким чином, з урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 43 Господарського кодексу України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб`єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Згідно із пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції.

Відповідно до пп. 14.1.231 п.14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Судом встановлено, що ТОВ «Алютех-К» є виробником металевої продукції (ролетних систем та секційних воріт, тощо), яка реалізується в Україні. Як було встановлено судом, для здійснення господарської діяльності та розповсюдження інформації (презентацію) виготовленої продукції: пошук нових клієнтів, презентування та просування продукції налагоджування системи фірмової торгівлі, поширення ринку реалізації товару , допоміжних дій, спрямованих на забезпечення реалізації основної діяльності наказами по підприємству, які наявні у матеріалах справи було організовано проведення семінарів.

Відповідно до п. 164.5 ст. 164 ПК України під час нарахування (надання) доходів у будь- якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, якій обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні (абз. «а» п. 171.2. ст. 171 ПК України).

Статтею 168 ПК України встановлений порядок нарахування, утримання та сплати 1 перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету і, зокрема, пунктом 168.1 цієї статті визначено порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так. згідно з пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Кодексу.

Відповідно до п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України (у редакції, що діяла з 01.01.2022) податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу7 єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35 1 цього Кодексу.

Згідно з п.п 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно вимог податкового законодавства витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визначаються на підставі первинних документів, і це можуть бути будь-які документи, які мають обов`язкові реквізити. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можна складати у паперовій або в електронній формі та зазначати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Обов`язковою умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати були понесені фактично, та встановити їх зв`язок з виробничою діяльністю підприємства.

Відомостями наказу № 9/11 від 14.02.2023 ТОВ «Алютех-К» підтверджується, що товариством наказано провести семінар по ролетним системам для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 07.03.2023.

Наказом від 15.03.2023 № 11/9 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по ролетним системам для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 30.03.2023.

Як вбачається з наказу № 39/3 від 02.05.2023 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по ролетним системам для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 16.05.2023.

Наказом від 30.06.2023 № 72/1 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по секційним воротам NOVA для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 12.07.2023.

Як вбачається з наказу № 85/2 від 28.07.2023 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по секційним воротам для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 18.08.2023.

Відомостями наказу № 85/1 від 28.07.2023 ТОВ «Алютех-К» підтверджується, що товариством наказано провести презентацію по секційним воротам для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 14.08.2023.

Наказом від 31.08.2023 № 107/1 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по секційним воротам NOVA для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 14.09.2023.

Наказом від 09.10.2023 № 118/1 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по ролетним системам для клієнтів 23.10.2023.

Як вбачається з наказу № 129/1 від 10.11.2023 ТОВ «Алютех-К» наказано провести семінар по секційним воротам NOVA ТОВ «Алютех-К» 30.11.2023.

Наказом № 140 від 01.12.2023 ТОВ «Алютех-К» наказано провести звітні збори підприємства з понесенням представницьких витрат на прийом.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «Алютех-К» від 14.12.2023 № 142/1 наказано провести семінар по секційним воротам NOVA для клієнтів ТОВ «Алютех-К» 28.12.2023.

Також підприємством розроблені планові кошториси витрат та програма по кожному із зазначених наказів, звіти про проведені заходи, які долучені до матеріалі справи.

Відповідно до звіту до наказу від 14.02.2023 № 9/11 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено 6000 грн., що підтверджується актом списання товарів № 243 від 07.03.2023.

Згідно звіту до наказу від 15.03.2023 № 11/9 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено 7640 грн., що підтверджується актами списання товарів № 244 від 30.03.2023, № 246 від 30.03.2023.

Відповідно до звіту до наказу від 02.05.2023 № 39/3 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено 8522,12 грн., що підтверджується актами списання товарів №355 від 16.05.2023, № 358 від 16.05.2023 та актом наданих послуг від 16.05.2023.

Відомостями звіту до наказу від 30.06.2023 № 72/1 підтверджено, що на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено кошти в сумі 8967,47 що підтверджується актом списання товарів від 416 від 12.07.2023, № 415 від 12.07.2023 та актом наданих послуг № ШУ-0000004 від 12.07.2023.

Згідно звіту до наказу від 28.07.2023 № 85/1 на матеріально технічне забезпечення організації презентації було витрачено 22 412.90 грн., що підтверджується актами списання товарів 5 від 14.08.2023, № 600, від 14.08.2023, № 599 від 14.08.2023, № 596 від 14.08.2023, № 507 від 14.08.2023.

Відомостями звіту до наказу від 28.07.2023 № 85/2 підтверджено, що на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено кошти в сумі 4000, що підтверджується актом списання товарів від 18.08.2023 № 597.

Згідно звіту до наказу від 31.08.2023 № 107/1 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено 7 555, 08 грн., що підтверджується актами списання товарів № 693 від 14.09.2023, № 694 від14.09.2023, № 692 від 14.09.2023.

Відомостями звіту до наказу від 09.10.2023 № 118/1 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено кошти в сумі 5 045, 85, що підтверджується актами списання товарів № 884 від 23.10.2023, № 886 від 23.10.2023, № 885 від 23.10.2023.

Згідно звіту до наказу від 10.11.2023 № 129/1 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено кошти в сумі 10258, 24, що підтверджується актами списання товарів № 1000 від 30.11.2023, № 1001 від 30.11.2023, № 999 від 30.11.2023.

Згідно звіту до наказу від 01.12.2023 № 140 на матеріально технічне забезпечення організації звітних зборів було витрачено кошти в сумі 161 615,40, що підтверджується актами списання товарів № 1249 від 21.12.2023, № 1251 від 21.12.2023, № 1252 від 21.12.2023 та актами наданих послуг № ШУ-0000008 від 21.12.2023, № ШУ-000009 від 21.12.2023.

З досліджених у судовому засіданні первинних документів було встановлено, що згідно звіту до наказу від 14.12.2023 № 142/1 на матеріально технічне забезпечення організації семінару було витрачено кошти в сумі 10258,24, що підтверджується актами списання товарів № 1255 від 28.12.2023, № 1253 від 28.12.2023, № 1254 від 28.12.2023, № 1250 від 28.12.2023, № 2 від 28.12.2023.

Зі змісту зазначених актів списання вбачається списання наступної продукції: подарункових сертифікатів, продуктів харчування, подарункових наборів.

До матеріалів справи також надано звіти про проведення семінарів, у яких відображено відомості щодо мети та питань висвітлених на проведених заходах, що вказує на те, що позивачем понесені витрати на організацію семінарів, презентацій та зборів з метою ведення господарської діяльності, а саме є складовою частиною витрат для збільшення кількості реалізації товару.

Відповідно до Акта відповідач кваліфікував як додаткове благо для директора позивача - Остапчука О.С. однак положення Податкового кодексу України передбачають, що у податкового агента виникає обов`язок по утриманню та перерахуванню до бюджету ПДФО і ВЗ виключно у випадку надання додаткового блага фізичній особі - платнику податків. За таких обставин, для утримання та перерахування до бюджету ПДФО і ВЗ необхідно ідентифікувати, які саме фізичні особи такі додаткові блага отримували. Водночас, як вбачається з Акту перевірки відповідач не встановив, які саме фізичні особи отримали продукти та подарункові сертифікати.

Суд приходить до висновку, що положеннями ПК України встановлено, що у позивача, як податкового агента, виникає обов`язок по утриманню та перерахуванню до бюджету податку на доходи фізичних осіб виключно у випадку нарахування відповідного оподатковуваного доходу, зокрема, у вигляді додаткового блага, виплаченого платнику податків, що, в свою чергу, передбачає обов`язкову наявність ідентифікуючих ознак особи, яка отримує такий оподатковуваний дохід. Правомірними є висновки, що, у разі проведення конференцій та семінарів, коли неможливо визначити кількість спожитих продуктів кожною окремою особою, тобто отриманий дохід у вигляді додаткового блага не може бути персоніфікований, вартість такого харчування не може розглядатися як об`єкт оподаткування, що підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.10.2018 року у справі №810/481/16.

З огляду на викладене, висновки відповідача про порушення позивачем норм Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження. Разом з тим, придбання позивачем зазначених продуктів та подарункових наборів для проведення семінарів, презентацій та зборів, які у подальшому мають на меті збільшити прибутки підприємства не може жодним чином розглядатися додатковим благом, а є складовою частиною витрат, пов`язаних з презентуванням та просування, продукції і нарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 149 441,52 грн. є безпідставним.

Крім того, у запереченні до акта та скарзі до ДПС, позивач наголошував, що оформлення податкових накладних про придбання продукції у ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ України» було вчинено помилково з боку контрагента, адже придбання зазначених продуктів позивач не здійснював. Проте, відповідний контрагент на прохання позивача не погодився виписати розрахунок коригування. Однак позивач, не відображав дані по такій операції як податковий кредит, що вказує на дотримання позивачем норм законодавства. При цьому, контролюючим органом взагалі не досліджені операції із закупівлі товарів, що використовувалися при презентаціях та семінарах, які були розцінені як додаткове благо для фізичних осіб.

У зв`язку з цим, суд вважає, що висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб в сумі 149 441,52 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 № 35108/10-36-24-06.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Отже, враховуючи те, що матеріалами справи спростовуються висновки податкового органу щодо заниження суми податку на доходи фізичних осіб, суд вважає, що відповідач необґрунтовано дійшов висновку про заниження ТОВ «Алютех-К» суми військового збору у розмірі 1021,84 грн.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 № 3-06.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 19.07.2024 р. № 1, №1, №1, №35108/10-36-24-06 та №35109/10-36-24-06 прийняті відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яким обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 140 грн.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.07.2024 №1, № 1, № 1, № 35108/10-36-24-06 та № 35109/10-36-24-06.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алютех-К» (ідентифікаційний код 35234409; місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка, буд.61) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 10 березня 2025 р.