Справа № 300/7628/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7628/24 пров. № А/857/29397/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Тимощук О.Л., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 04.10.2024, звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення ГУ ДМС у Львівській області, оформлене листом вих.№Г-670/6/4601-24/4601.06/9708-24 від 15.07.2024, про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати ГУ ДМС у Львівській області повторно розглянути справу про визнання громадянки РФ ОСОБА_1 та малолітньої дитини громадянина РФ ОСОБА_2 , 14.09.2019 біженцями або особами, що потребують додаткового захисту за заявою ОСОБА_1 від 19.06.2024.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання належних доказів, які підтверджують дотримання строку на звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що законом № 3671-VI визначено 5-денний процесуальний строк для подання позову цієї категорії, у т.ч. і для зібрання усіх необхідних доказів, що є вкрай коротким строком.

Крім цього, зазначає, що у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 23.10.2024 було повідомлено, що адвокатський запит вих.№ 556 від 14.09.2024 про отримання доступу до спірного рішення було надіслано на адресу відповідача службовою е-поштою ІНФОРМАЦІЯ_1 у день його складання (14.09.2024), що підтверджується супровідним листом е-пошти. Лист-відповідь № 4601.06-12362/46.1-24 від 18.09.2024 на вказаний адвокатський запит надійшла на службову адресу е-пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 18.09.2024 о 13 год 59 хв, що підтверджується інформацією із сервера електронної пошти - під час перебування представника позивачки адвоката АБ «Якубовський та партнери» Якубовського О.О. у відпустці (з 16.09.2024 по 01.10.2024). Інших адвокатів у АБ немає. Про наявність і зміст листа відповідача № 4601.06-12362/46.1-24 від 18.09.2024 стало відомо у перший день після відпустки, - 02.10.2024 р. Відтак у 5-денний строк (04.10.2024) з 02.10.2024 подано цей позов в інтересах ОСОБА_1 .

Також, зазначає, що 24 лютого 2022 на території України введено воєнний стан, а 02.03.2022 Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, рекомендувала процесуальні строки, по можливості, продовжувати щонайменше до закінчення воєнного стану.

Відповідач, 21.01.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України ьобумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Як передбачає частина четверта статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина третя статті 122 КАС передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом оскарження у цій справі є правомірність рішення ГУ ДМС у Львівській області, оформленого листом вих. № Г-670/6/4601-24/4601.06/9708-24 від 15.07.2024 про відмову у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати та позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребують додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні є Закон України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI (далі - Закон № 3671-VI).

Так, порядок оскарження рішень щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту визначено статтею 12 Закону № 3671-VI.

Відповідно до частин 1 та 2 цієї статті, рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаними положеннями визначено п`ятиденний строк з дня отримання повідомлення про відмову в отриманні статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту для звернення до суду з метою оскарження такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка, через свого представника адвоката Якубовського О.О., звернулася до суду з позовом 04.10.2024.

Однак рішення ГУ ДМС у Львівській області, яке оформлене листом вих. № Г-670/6/4601-24/4601.06/9708-24 від 15.07.2024 про відмову у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, представник позивачки адвокат Якубовський О.О. отримав 18.09.2024.

Тобто, у спірних правовідносин, звернення до суду відбулося з пропуском п`ятиденного строку, який передбачений статтею 12 Закону № 3671-VI.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представник позивачки адвокат Якубовський О.О., обґрунтовуючи пропуск звернення до суду, покликається на те, що він, відповідно до наказу № 9 о/с від 16.09.2024 АБ «Якубовський та партнери», перебував у щорічній основній відпустці з 16.09.2024 по 02.10.2024.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що перебування адвоката у відпустці згідно наказу № 9 о/с від 16.09.2024, не є об`єктивно непереборною обставиною, що унеможливила своєчасне звернення до суду у цій справі. Оскільки згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, адвокат Якубовський О.О. під час своєї відпустки, 24.09.2024 як представник позивача, брав участь у відкритому судовому засіданні при розгляді справи № 344/2381/24 в Івано-Франківському апеляційному суді (провадження № 22-ц/4808/1097/24) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121820786).

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, обставини, які зазначені адвокатом Якубовським О.О. для поновлення строку звернення до суду є надуманими та штучно створеними адвокатом для виправдання пропуску строку звернення до суду у цій справі.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на запровадження воєнного стану на території України, то суд апеляційної інстанції зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Натомість, питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно: від 31.08.2023 у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19.07.2023 у справі № 620/5941/22, від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20.

Тобто, саме по собі посилання в апеляційній скарзі на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки представником позивача у встановлений законом строк не було наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, а тому наявні усі правові підстави для повернення позовної заяви.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 312, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 300/7628/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін