Справа № 200/8916/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Справа№200/8916/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 19.09.2024 № 23251/03-16;

зобов`язати перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 11.09.2024, провести її нарахування та виплату з 11.09.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недосягнення віку 55 років є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято без врахування п. 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, абз. 4 пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено можливість призначення пенсії працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на таких роботах, за наявності передбаченого відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону. Пунктом 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 встановлено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності період проходження особою військової служби прирівнюються за вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи після закінчення цього періоду. Оскільки позивач проходив військову службу до травня 1991 року, а після цього з липня 1991 року був в зайнятим на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, період проходження ним військової служби прирівнюється до роботи на пільгових умовах за Списком № 1. Загальний період зайнятості позивача на пільгових умовах за Списком № 1 із врахуванням періоду проходження військової служби становить більше ніж 7 повних років, а тому він має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням віку призначення пенсії, що встановлений у ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 7 років, тобто, після досягнення 53 річного віку. На час звернення із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком позивач досяг 53 років, а тому йому мало бути призначено пенсію за віком.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві проти задоволення позову заперечував, підстави незгоди із позовом навів у наданому до суду відзиві. За змістом відзиву згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення віку 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Оскільки позивачу на дату звернення не досяг пенсійного віку, з якого може бути призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 (55 років), підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відсутні.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив у наданому до суду відзиві. За змістом відзиву заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві, а тому Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не є належним відповідачем щодо заявлених позивачем вимог.

Крім цього, відповідач 2 зазначив, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 позивач набуде після досягнення 55 років та зауважив на необґрунтованості доводів позивача щодо врахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду проходження військової служби. За змістом відзиву відповідно до пункту другого частини 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оскільки позивач на час призову на військову службу не працював за професією (посадою), що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, підстави врахування зазначеного періоду до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 відсутні.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позов залишено без руху. Ухвалою від 07.01.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що є відповідачем 2 у справі.

11.09.2024 після досягнення 53 років, позивач надав заяву про призначення/перерахунок пенсії № 9441, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком № 1. До заяви про призначення пенсії додані: військовий квиток серії НОМЕР_1 , довідки на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 74, 75, 76, 03.03.01-461/а, паспорт серії НОМЕР_2 , трудова книжка сеії НОМЕР_3 та довідки що підтверджують особливий статус особи № 118, 137, 127, 192, 224, 98.

Заяву позивача про призначення пенсії за віком від 11.09.2024 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, що є відповідачем 1 у справі. Рішенням від 19.09.2024 за реєстр. № 23251/03-16 (о/р 346) позивачу відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на через недосягнення віку призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 - 55 років. В рішенні зазначено, що згідно з п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менш 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Оскільки на час звернення із заявою про призначення/перерахунок пенсії позивач досяг віку 53 роки, йому було відмовлено в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з підстав недосягнення пенсійного віку. За змістом рішення право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини другої ст. 114 Закону 1058 позивач набуде після досягнення 55 річного віку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII, що діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв..

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Частиною 5 ст. 114 Закону №1058 встановлено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з п. к частини 1 пункту 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 (з наступними змінами і доповненнями) окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування у партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба у органах міліції.

Відповідно до ч. 3 пункту 109 Положення № 590 при призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» та «б») пункту 16), та пенсій зі втрати годувальника їхнім сім`ям, а також пенсій за старістю робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, що звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала такому періоду, або до роботи, яка йшла після закінчення цього періоду.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII встановлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні питання правомірності визначення тривалості страхового та пільгового стажу суд виходить із змісту документів, що розглядалися відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Так, згідно з доданими позивачем документами до заяви про призначення /перерахунок пенсії від 11.09.2024 позивач:

в період з 01.09.1988 по 17.05.1991 проходив військову службу у лавах Збройних сил СРСР (військовий квиток серії НОМЕР_4 , запис 1 трудової книжки НОМЕР_5 );

в період з 17.07.1991 по 03.09.1991 працював у ПрАТ «МК «Азовсталь» та виконував роботи у цеху рейкобалковому (прокатне виробництво) за професією, посадою вальцювальника станів гарячого прокатки, що передбачено Списком 1 розділом ІІІ підрозділом 3а код КП 10303000 а-11345 постанови КМУ СРСР № 10 від 26.01.1991 (довідка ПрАТ «МК «Азовсталь» № 03.03.01-41/к від 02.05.2024, записи 2-3 трудової книжки НОМЕР_5 );

в період з 03.02.1997 по 04.08.2002 працював у ПрАТ «ММК Ім. Ілліча» та виконував роботи у чорній металургії за професією , посадою робітника ремонтної служби, зайнятого ремонтом обладнання в місяцях його установки на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (електромонтер по ремонту та обслуговуванню електрообладнання), що передбачена Списком № 1 розділом 3 підрозділи 1, 2 ,3, 4 пунктом а код КП 10301000а- 1030400 а) -1753 а постанови КММУ № 162 від 11.03.1994 (довідка ПрАТ «ММК ім. Ілліча» № 74 від 19.01.2024, записи 1-21 трудової книжки НОМЕР_5 );

в період з 16.01.2003 по 08.04.2014 працював у ПрАТ «ММК Ім. Ілліча» та виконував роботи у чорній металургії за професією , посадою майстра з ремонту устаткування, старшого майстра з ремонту, майстра з ремонту устаткування; змінного майстра з ремонту устаткування , що передбачена Списком № 2 розділом 3 підрозділи 1, 2 ,3, 4 код КП 3.1б, 3.2б,3.3. б, 3.4.б постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 (довідка ПрАТ «ММК ім. Ілліча» № 76 від 19.01.2024, записи 21-28 трудової книжки НОМЕР_5 ).

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що після проходження служби в армії з 01.08.1988 по 17.05.1991 позивач в період з 17.07.1991 по 03.09.1991 працював на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, що свідчить про те, що період проходження військової служби з 01.08.1988 по 17.05.1991 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача. Втім, відповідачем протиправно не враховано період проходження військової служби до пільгового стажу позивача.

Суд не приймає доводи відповідача 2 про можливість врахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби лише за умови, якщо на момент призову така особа працювала на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах , вмотивовані посиланням на ст. 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців», оскільки зазначений Закон набрав чинності у грудня 1991 року, в той час як на час проходження позивачем військової служби правила врахування такого періоду у пільговому стажі визначалися Положенням № 590, приписи якого встановлювали можливість врахування періодів як до так і після проходження військової служби за вибором особи.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява позивача від 11.09.2024 була розглянута Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві, та саме зазначеним органом прийнято рішення від 19.09.2024 (реєстраційний номер 23251/03-16) вимоги позивача про скасування цього рішення підлягають задоволенню. Для повного захисту порушеного права позивача, суд, у відповідності до ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період проходження позивачем військової служби з 01.09.1988 по 17.05.1991 та розглянути питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплачувати позивачу з 11.09.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» то суд відмовляє в задоволенні таких вимог, враховуючи те, що згідно з приписами частини 5 статті 45 Закону №1058-IV та Порядку № 22-1 уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів для призначення перерахунку пенсії. При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17,відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду.

Оскільки у межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення від 19.09.2024 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідача 1 зобов`язано повторно розглянути заяву позивача із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні та із врахуванням правових позицій Верховного суду, відповідно до яких рішення про призначення (перерахунок, переведення) пенсії входить до виключної компетенції органів пенсійного фонду, саме відповідач 1 має повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення за наслідком її розгляду, а тому вимоги позивача про зобов`язання відповідача 1 призначити пенсію не підлягають задоволенню.

Належним відповідачем щодо вимог позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію є відповідач 2 - Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, проте зазначені вимоги не підлягають задоволенню через їх передчасність.

Таким чином, заявлені позивачем вимог підлягають задоволенню частково.

У позові також викладено клопотання про стягнення з відповідача 8000 грн витрат на правничу допомогу, при вирішенні якого суд оцінює надані докази та зазначає таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно зі статтею 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або належить сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що належить сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати належать компенсації стороні, що не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позову додані: договір про надання правничої допомоги від 16.12.2024 та акт приймання правничої допомоги. За змістом договору від 16.12.2024 адвокат зобов`язався надати клієнту (позивачу) правничу допомогу з питань визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.09.2024 № 23251/03-6, зобов`язання перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 11.09.2024, провести її нарахування та виплату з 11.09.2024 з урахуванням фактично виплачених сум, а клієнт (позивач) зобов`язався прийняти та сплатити правову допомогу на умовах, передбачених договором. Згідно з актом приймання правничої допомоги за договором від 16.12.2024 адвокат надав, а клієнт (позивач) прийняв правничу допомогу у вигляді: підготовки позову до Донецького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.09.20242 № 23251/03-16, зобов`язання перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зобов`язання здійснити ї нарахування та виплату пенсії з 11.09.2024 з урахуванням фактично виплачених сум вартістю 6000,00 грн та правову допомогу у вигляді супроводження адміністративної справи в Донецькому окружному адміністративному суді (аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив та процесуальних клопотань у справі) вартістю 2000,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення заявлених позивачем вимог, розгляд справи у письмовому провадженні та відсутність в матеріалах справи відповіді на відзив чи інших процесуальних клопотань позивача після відкриття провадження у справі, суд вважає за можливе присудити на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрат на правову допомогу в частині витрат на підготовку адміністративного позову в розмірі 3000,00 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.09.2024 № 23251/03-16, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2024 про призначення/перерахунок пенсії, в якій ОСОБА_1 просив перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні із включенням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду проходження позивачем військової служби з 01.08.1988 по 17.05.1991;

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса реєстрації: адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик