Справа № 560/4601/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4601/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

10 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

Визнати протиправним та скасувати пункт 35 Протоколу від 26.01.2024 №2/в засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності з 22.12.2022, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи з 22.12.2022, внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законодавство допускає можливість виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності. Для виникнення права на призначення допомоги у позивача мала змінитись група інвалідності або її причина. Не можливо декілька разів проходити огляд МСЕК, встановлювати однаковий рівень втрати працездатності, який відповідатиме одній і тій же групі інвалідності, хоч і з різних причин однієї спрямованості, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини), та набувати право на допомогу повторно. За обставин нашої справи група інвалідності у позивача як була 3, так і залишилась. Причина інвалідності змінилась з "травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби" на "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", але ця зміна не дає права на більшу суму виплати. Зазначені причини інвалідності є рівнозначними між собою в контексті розміру допомоги.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 27.06.1990 позивач під час виконання обов`язків військової служби отримав поранення, обставини травми підтверджені довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.1990 №210.

Під час огляду органами МСЕК позивача визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, внаслідок травми пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії ВТО-5 №055585 від 10.06.1991.

З 20.02.2003 за результатами переогляду 3 групу інвалідності підтверджено із поміткою "довічно", , що підтверджується довідкою МСЕК серії МСЕ № 298258.

У 2014 році позивач призваний на військову службу та уклав відповідний контракт.

Під час безпосередньої участі у бойових діях, у складі військової частини НОМЕР_2 , в червні 2022, отримав захворювання нижніх кінцівок, в результаті чого за розпорядженням начальника Військово-медичного клінічного центру західного регіону (ВМКЦ ЗР) був скерований на огляд госпітальною 16 Регіональної військово-лікарської комісії (ВЛК).

Під час огляду Медико-соціальною експертною комісією, встановлено ІІІ групу інвалідності, та вказано про причинно-наслідковий зв`язок захворювання - пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №120702 від 22.12.2022.

Позивач звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно Протоколу засідання комісії Міноборони позивачу ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і право вий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визначена у частині четвертій статті 16-3 Закону №2011-XII заборона щодо виплати одноразової грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога, ОГД), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону №2011-ХІІ, визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно пункту б частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 16-3 Закону №2011-ХІІ, який вперше запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення Закону №2011-ХІІ статтею 16-3 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 №5040-VI).

Згідно до пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, визначено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Встановлено, що позивач у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я:

- під час виконання обов`язків строкової військової служби у 1991 році, внаслідок отриманої травми плеча, що підтверджується довідкою МСЕК серії ВТО-5 №055585 від 10.06.1991, з встановленням 10.06.1991 ІІІ групи інвалідності.

- під час безпосередньої участі у бойових діях, у складі військової частини НОМЕР_2 , в червні 2022 року, отримав захворювання нижніх кінцівок, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №120702 від 22.12.2022 згідно якої 08.12.2022 встановлено ІІІ групу інвалідності, з зазначенням причинно-наслідкового зв`язку - захворювання пов`язане з захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 звернувся за призначенням та виплатою йому одноразової грошової допомоги, пов`язану із встановленням 08.12.2022 ІІІ групи інвалідності, отриманої у зв`язку з захворювання нижніх кінцівок, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №120702 від 22.12.2022, а не травми отриманої у 1991 році.

Комісія Міністерства оборони України не врахувала, що у 2022 році позивач отримав захворювання, внаслідок яких позивачу 08.12.2022 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка жодним чином не пов`язана із травмою, отриманою позивачем у 1991 році.

Відповідач, відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, пов`язав обидва захворювання (1991 та 2022) та вказує, що травма отримана 1991 (встановлена згідно довідки МСЕК серія ВТО-5 №055585 від 10.06.1991, за яким призначено ІІІ групу інвалідності), пов`язана з захворюванням, яке встановлене 2022 (згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №120702 від 22.12.2022, за яким встановлено ІІІ групу інвалідності).

Також відповідач вказує, що при повторному огляді був змінений причинно-наслідковий зв`язок на захворювання пов`язане з захистом Батьківщини.

Однак, визначена у частині четвертій статті 16-3 Закону №2011-XII заборона щодо виплати одноразової грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 по справі №240/1623/20.

Таким чином, пункт 35 Протоколу від 26.01.2024 №2/в засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності з 22.12.2022, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини протиправним та підлягає скасуванню. Необхідно зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи з 22.12.2022, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.