Справа № 273/995/24
Суддя: Бєлкіна Д. С.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/995/24
Провадження № 2-а/273/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіну Д. С. , секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що 28.04.2024 року поліцейським відділу поліцейської діяльності № 1 м. Баранівка Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Мельниченком В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. Згідно постанови 28.04.2024 року о 09 год. 42 хв. в м. Баранівка по вулиці Костельній,30, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчику, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України. Однак позивач вини не визнає та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності було незаконним, протиправним та необґрунтованим, висновки інспектора не відповідають дійсним обставинам справи. Місце, де був зупинений транспортний засіб, не є посадковим майданчиком. Дане місце зупинки маршрутного транспорту не позначено знаком та розміткою.

Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2018025 від 28.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

06.02.2025 до суду надійшов відзив від відповідача, у якому зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими. Так як подія мала місце 28.04.2024 року, а строк зберігання відеозапису закінчився, відповідач позбавлений права виконати свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Відповідач просить ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без його участі, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення, 28.04.2024 року о 09 год. 42 хв. в м. Баранівка по вулиці Костельній,30, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчику, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським відділу поліцейської діяльності № 1 м. Баранівка Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Мельниченком В.М. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Щодо правомірності спірної постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.15.9 "е" Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів , а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеореєстратори.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Належним доказом порушення пункту 15.9 «е» ПДР, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а та від 18 липня 2019 року у справі N 216/5226/16-а.

Проте ні відеозапису правопорушення, ні інших доказів, які б підтверджували проведення поліцейським замірів відстані від місця зупинки автомобіля до посадкового майданчику чи відповідного дорожнього знаку, матеріали справи не містять. Отже, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності складеної постанови.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП . В зв`язку з наведеним, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України , при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 606,00 грн., відповідно до квитанції від 01.05.2024 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 241, 243, 246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2018025 від 28.04.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 606 (шістсот шість ) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Бєлкіна Д.С.