Справа № 400/577/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 березня 2025 р.справа № 400/577/21

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в загальному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області про перерахунок пенсії за результатами розгляду заяви позивача від 30 жовтня 2020 р. в частині застосування 60% при розрахунку суми пенсії від заробітку та застосування обмеження пенсії максимальним розміром з 1 жовтня 2020 р. та зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за заявою позивача від 30 жовтня 2020 р. відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 5 листопада 1991 р., в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру від 12 липня 2001 р., чинній на момент призначення пенсії, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 20 жовтня 2020 р. № 21-420вих-20, без застосування обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що є пенсіонером органів прокуратури і з березня 2005 р. отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про прокуратуру від 5 листопада 1991 р. (далі - Закон № 1789) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 30 жовтня 2020 р. позивач подав до ГУ ПФУ в Миколаївській області заяву про перерахунок пенсії. За наслідками розгляду заяви, відповідач перерахував пенсію, розмір якої склав 57 472,45 грн. із розрахунку 60% від заробітної плати, але обмежив її максимальним розміром в сумі 17 690 грн. Позивач вважає, що обмеження розміру його пенсії носить протиправний характер, так як він є пенсіонером, якому пенсія призначена на підставі ст. 50-1 Закону № 1789, а тому до його пенсії не можуть застосовуватись обмеження, встановлені ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 р. (далі - Закон № 1697).

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні з мотивів того, що пенсію позивачу призначено на підставі Закону № 1789, який втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону № 1697. Станом на день подання позивачем заяви про перерахунок пенсії повинні застосовуватись положення Закону № 1697 у відповідності до якого пенсія позивача складає 60% від суми місячної заробітної плати. Відповідно до ст. 86 ч. 15 Закону № 1697, максимальний розмір пенсії прокурора був обмежений 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

5 лютого 2021 р. суддею Лебедєвою Г.В. прийнято ухвалу про відкриття провадження в даній адміністративній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

17 березня 2021 р. справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

19 травня 2021 р. провадження в цій адміністративній справі було зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі № 400/1302/20.

2 листопада 2022 р. справу прийнято до провадження суддею Морозом А.О.

6 листопада 2024 р. провадження у справі поновлено, а 6 січня 2025 р. закрито підготовче провадження.

Після поновлення провадження у справі сторони будь-яких доповнень до заяв по суті справи не подавали, з іншими клопотаннями до суду не звертались.

На підставі ст. 205 ч. 9 КАС України справа розглянута в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури та з березня 2005 р. отримує пенсію за вислугу років, яка була йому призначена на підставі Закону № 1789.

30 жовтня 2020 р. позивач подав до ГУ ПФУ в Миколаївській області заяву за перерахунком пенсії, в якій просив перерахувати пенсію без її обмеження граничним розміром. До заяви була долучена довідка прокуратури Миколаївської області від 20 жовтня 2020 р. № 21-420вих-20, згідно з якою розмір заробітної плати за посадою першого заступника прокурора області складає 95 787,42 грн.

Листом від 1 грудня 2020 р. ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача про те, що відповідно до ст. 86 ч. 2 Закону № 1697 пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, а згідно з ст. 86 ч. 15 абз. 6 Закону № 1697 максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік таку величину встановлено на рівні 1 712 грн. з 1 липня 2020 р. і 1 769 грн. з 1 грудня 2020 р. В результаті перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 20 жовтня 2020 р. № 21-420вих-20, її розмір склав 57 472,45 грн. (95 787,42 х 60%), а враховуючи обмеження встановлені ст. 86 ч. 15 абз. 6 Закону № 1697, розмір пенсії з 1 жовтня 2020 р. складає 17 120 грн., а з 1 грудня 2020 р. 17 690 грн.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Миколаївській області з обмеження його пенсії протиправними, позивач оспорив їх до суду.

Відповідно до ст. 50-1 ч. 17 Закону № 1789 в редакції чинній на час призначення ОСОБА_1 пенсії в березні 2005 р., прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ст. 50-1 ч. 17 Закону № 1789).

Разом з тим, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (жовтень 2020 р.) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів було змінено.

15 липня 2014 р. набрав чинності Закон № 1697, згідно з п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень якого Закон № 1789 частково втратив чинність, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, ст. 50-1 Закону № 1789 відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1697 в частині перерахунку пенсії прокурора втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення ст. 86 ч. 2 Закону № 1697, в силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Щодо застосування при перерахунку пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон № 3668), який набрав чинності 1 жовтня 2011 р., максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про прокуратуру, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом № 3668 були внесені зміни до ст. 50-1 Закону № 1789, положення ч. 15 якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому, абз. 1 п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668 спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії в розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789 втратив чинність окрім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697, за правилами ст. 86 ч. 15 абз. 6 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з моменту набрання чинності Законом № 1697 питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема ст. 86 ч. 15 якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668 не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, зокрема шляхом надання права на отримання пенсії в розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії.

З огляду на наведене, враховуючи, що до перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, на спірні правовідносини поширюються положення ст. 86 ч. 15 абз. 6 Закону № 1697, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно справи № 400/1302/20, до якої провадження в цій справі зупинялось, то в ній Верховний Суд не вирішив по суті вимогу позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром.

При цьому Верховний Суд зазначив наступне: 26. Щодо висновку суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимального розміру, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 10.03.2020 №18-110вих-20 від 27.02.2020, колегія суддів зазначає таке.

27. Питанням, у зв`язку з яким фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. Як вже було зазначено вище, довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), видана на підставі Постанови № 657).

28. Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача в цілому відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

29. До того ж відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

30. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог судам слід було відмовити.

31. Такий висновок, відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021..

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз