Справа № 420/40602/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83 м. Одеса 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови йому ОСОБА_1 , у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на перше січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60%, тобто як добуток 5 мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності; - зобов`язати ГУ ПФУ провести йому ОСОБА_1 , перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на перше січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60%, тобто як добуток 5 мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 08.11.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII).

Позивач вказує, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності згідно ч.3 ст.59 Закону №796-XII, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня поточного року, проте отримав відмову.

На переконання позивача, такі дії відповідача є протиправними та суперечать чинному законодавству, оскільки з урахуванням рішення Конституційного Суду від 25.04.2019 №1-р(ІІ) 2019 він має право на перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої ч.3 ст.59 Закону №796-XII, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Представник ГУ ПФУ подав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що заява позивач складена в довільній формі та не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005.

Оскільки позивачем не було дотримано порядку подання документів для перерахунку пенсії, а ГУ ПФУ розглянуло заяву у порядку Закону України «Про звернення громадян» листом №30974-29776/ В-02/8-1500/24 від 19.11.2024.

Щодо суті порушеного питання зазначив, що позивач не має права на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, оскільки він займав посаду пожежника під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що не відноситься до категорії осіб, передбаченої ч.3 ст.59 Закону №796-XII.

Таким чином, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України.

Також представник зазначає, що вимоги зобов`язального характеру задоволенню не підлягають, оскільки прийняття рішень про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії відноситься до дискреційних повноважень Пенсійного фонду.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові, додатково зазначивши, що на ліквідацію аварії на ЧАЄС його було направлено УПО УВС Одеського облвиконкому, яке до 2003 року входило до структури МВС України. Будучи співробітником органів внутрішніх справ та наразі ветераном органів внутрішніх справ, згідно з ст.10 Закону №796-XII він має право на перерахунок пенсії за ч.3 ст.59 Закону.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , та особою з інвалідністю 2 групи (посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.11.1998 року).

Згідно з посвідченням Серії НОМЕР_3 від 31.07.2019 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 1 категорії.

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст.54 Закону №796-XII.

08.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою за вхід. №29776/В-1500-24, в якій просив здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII зі змінами відповідного рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019.

ГУ ПФУ листом №30974-29776/ В-02/8-1500/24 від 19.11.2024 повідомило позивача про те, що згідно з ч.3 ст.59 Закону №796-XII, особам, зокрема тим, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Оскільки, він не відноситься до зазначеної категорії для обчислення пенсії виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати підстави відсутні.

Позивач, не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Закон №796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 Закону №796-XII встановлений порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») передбачалося, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, умова для перерахунку пенсії щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Частина 3 ст.59 Закону №796-XII (в редакції від 15.11.2024 року, чинна нас час виникнення спірних правовідносин) застосовується у редакції: «При обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.».

Отже обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на підставі ч.3 ст.54 Закону №796-XII провадиться особам із числа військовослужбовців, зокрема, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого стали особами з інвалідністю.

Відповідач наголошував, що позивач не відноситься до категорії осіб, передбаченої ч.3 ст.59 Закону №796-XII, оскільки він займав посаду пожежника під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Приміткою до статті 10 Закону №796-XII визначено, що до військовослужбовців належать, зокрема, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, вішення Конституційного Суду України виключило обмеження щодо застосування цієї норми лише до осіб, які проходили дійсну строкову службу, внаслідок чого дія ч.3 ст.54 Закону №796-XII поширюється на осіб, які брали участь у ліквідації аварії на ЧАЕС, зокрема на ветеранів органів внутрішніх справ.

Згідно з довідкою Управління міністерства внутрішніх справ в Одеській області Управління Державної пожежної охорони №891 позивач виконував роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в місті Чорнобиль з 01.05.1987 по 14.07.1987 року на посаді пожежника.

Відповідно до посвідчення №018767 від 30.06.2015 року, видане МВС України в Одеській області, позивач має право на пільги встановлені для ветеранів органів внутрішніх справ.

Оскільки позивач як особа, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є ветераном органів внутрішніх справ, підпадає під дію ч.3 ст.59 Закону №796-XII та має право на перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ у перерахунку пенсії позивача є безпідставною з мотивів її прийняття.

Суд не приймає доводи відповідача щодо невідповідності заяви позивача вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, з огляду на те, що не охоплюється мотивами відмови в перерахунку пенсії. Відмова ґрунтувалася виключно на твердженні про невіднесення позивача до відповідної категорії осіб, що суд визнав неправомірним.

Суд дійшов висновку про неправомірність дій ГУ ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII.

Також суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ провести позивачу з 08.11.2024 року (дати звернення) перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до норми ч.3 ст.59 Закону №796-XII.

При цьому, оскільки предмет позову стосується відмови у перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати та не охоплює відсоток втрати працездатності позивача, позовні вимоги з цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У змісті позову позивач просить суд звернути рішення до негайного виконання та встановити судовий контроль за виконанням удового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи, що в межах даної суд не присудив до стягнення конкретну суму пенсії, а зобов`язує відповідача вчинити певні дії, рішення не підлягає зверненню до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, сторона, яка бажає встановлення судового контролю, зобов`язана подати саме письмову заяву. При цьому, у ній мають бути наведені доводи та аргументи, для надання їм правової оцінки судом.

Всупереч вказаним приписам такої письмової заяви позивач не подав, заявивши вказане клопотання виключно в прохальній частині позовної заяви, що не передбачено КАС України. Крім того, у позовній заяві позивач не навів жодного аргументу, доводу чи посилання на норму щодо доцільності проведення судового контролю чи обставин і доказів, які би свідчили про уникнення відповідачами обов`язку виконати рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, судом дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83 м. Одеса 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 08.11.2024 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до норми частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва