Справа № 520/35879/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

10.03.2025 р. справа №520/35879/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом

Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратовича Руслана Франаковича (далі за текстом - Прокурор) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі за текстом - Позивач №1), Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі за текстом - Позивач №2)
до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач)
прозобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка є власницею 1322,2 кв.м, нежитлової будівлі літ. «А-2», за адресою: АДРЕСА_2 , укласти упродовж 1 (одного) місяця з органом охорони культурної спадщини охоронний договір на пам`ятку містобудування місцевого значення на умовах і в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (охоронний №7465-Ха).

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що за інформацією органу охорони культурної спадщини - Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації від 11.07.2023 № 01-04/1039-2/1146В за адресою: Харківська область, місто Харків, Салтівський район, провулок Поштовий 2, обліковується пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення «Пошта-Телеграф», а саме: нежитлова будівля в літ. «А-2», загальною площею 4422,1 кв. м, охоронний № 7465-Ха, занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 № 1883 (прийнята на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 30.04.1980 №334 (зі змінами) під охоронним № 359. Станом на теперішній час нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 4 422,1 кв. м, за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2, згідно складеного ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна № 278 від 25.07.2018р. поділена на 3 окремі об`єкти нерухомого майна. Серед яких, нежитлові приміщення підвалу № І-:-ХХІХ площею 360,4 кв. м, 1-го поверху №1,3-:-15,17,18,19 площею 348,9 кв. м, 2-го поверху № 90, 91, 93-:-97, 148, 148а, 149, 149а, 149б, площею 539,5 кв. м, мансарди № 151, 152, 153, 157 площею 73,4 кв. м, загальною площею 1322,2 кв. м, в літ. «А-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 дата державної реєстрації 21.02.2024) зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Охоронний договір на вказану пам`ятку не укладений, технічний стан пам`ятки має ознаки аварійності. З огляду на викладене, а також на те, що правопорушення у вигляді не укладення охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини місцевого значення, допущене відповідачем, є триваючим, на теперішній час існує обов`язок укласти охоронний договір з Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації.

Позивач №1 та Позивач №2 фактично підтримали доводи і вимоги позову прокурора.

Відповідач про розгляд справи був сповіщений належно та завчасно, але правом на подачу відзиву на позов та доказів у спростування викладених у позові доводів не скористався.

Так, копія ухвали суду про прийняття справи до провадження була надіслана на адресу реєстрації відповідача з Єдиного державного демографічного реєстру, проте до суду повернувся конверт із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Положення ч. 11 ст. 126 КАС України, так і положення п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «За закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до позиції, сформованої в ухвалі Верховного Суду від 24 березня 2021 року в адміністративному провадженні №К/9901/35851/20 про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «За закінченням терміну зберігання», «Адресат вибув», «Адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, ухвалу про відкриття провадження слід кваліфікувати у якості належним чином врученою відповідачу.

При цьому, суд зважає на те, що згідно з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1005671 від 02.01.2025р. офіційно зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса - АДРЕСА_3 .

Саме за цією адресою судом було направлено ухвалу про прийняття до розгляду позову у справі №520/35879/24.

Враховуючи наведене, судом вжито усіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у адміністративній справі, який у встановлений судом строк відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

З матеріалів справи судом встановлено, що за адресою: м. Харків, провулок Поштовий, 2 розташована нежитлова будівля, яка перебуває на державному обліку як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення «Пошта-Телеграф», охоронний №7465-Ха, занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 №1883, прийнята на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 30.04.1980 №334 (зі змінами) під охоронним № 359 (далі за текстом - Об"єкт).

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 за №1883 відповідно до статей 5 та 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», розділу ІХ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року № 158 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року № 501) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2019 року за № 947/33912, в межах повноважень, визначених Положенням про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2019 року № 885, на підставі листа Харківської обласної державної адміністрації від 04.11.2019 за № 01-50/8477, будівлю за адресою: місто Харків, провулок Поштовий 2, занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як об`єкт культурної спадщини.

Відповідно до наявних у Департаменті архівних матеріалів вищевказана пам`ятка входить до єдиного майнового комплексу за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2, що станом на 10.03.2004 на праві колективної власності належало ВАТ «Укртелеком». Підставою виникнення права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ВАТ «Укртелеком» (як зокрема зазначено у витязі про реєстрацію права власності від 10.03.2004 за №3024778) є наказ Державного комітету зв`язку та інформатизації України за №155 від 27.12.1999, наказ №227 від 25.11.2003 року державного комітету зв`язку та інформатизації України з додатком №2, акт приймання передачі від 25.11.2003 року.

На адресу ВАТ "Укртелеком" листом від 11.07.2023 за №01-04/1147В Департаментом скеровувались вимоги про необхідність укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини за адресою: м. Харків пров. Поштовий, 2, (по пл. Фейєрбаха, 15), проте, за викладеними у позові твердженнями, відповіді на вказаний лист до органу охорони культурної спадщини не надходив.

З наявних матеріалів вбачається, що ХФ ВАТ «Укртелеком» в особі директора С.І. Татарчуком 20.05.2005 за №11/4-340 скеровувався запит на адресу КП Харківське БТІ, у якому зазначено про те, що у власності ВАТ «Укртелеком», на балансі Харківської філії ВАТ «Укртелеком», за адресою пров. Поштовий 2, знаходиться будівля Центру електрозв`язку №11 ХФ ВАТ «Укртелеком». На дану будівлю розроблено технічний паспорт інвентаризаційний №3243, квартал 847, від 25.05.1999 року зі змінами від 10.02.2004 і отримане реєстраційне посвідчення на право власності нерухомим майном за №5014521. Рішенням Харківської міської ради від 27.04.2005 №88/05 Додаток 2, ВАТ «Укртелеком» надано право на оренду земельної ділянки площею 0.2898 га., за адресою пров. Поштовий 2, терміном до 2054 року. Частина будівлі із загального комплексу, яка головним фасадом виходить на пл. Фейєрбаха, рішенням Харківського облвиконкому від 30.04.1980 №334 визнана пам`яткою архітектури за охоронним №359. На фасаді встановлена дошка з визначеною адресою пл. Фейєрбаха 15. У зв`язку з викладеним ВАТ «Укртелеком» просить КП Харківське БТІ підтвердити, що будівля за адресою пл. Фейєрбаха 15 входить до складу єдиного будівельного комплексу за адресою пров. Поштовий 2, згідно технічного паспорту.

За результатами розгляду вказаного листа, КП Харківським міським БТІ на адресу ВАТ «Укртелеком» листом від 19.07.2005 за №1290174 було надано роз`яснення стосовно того, що пам`ятка архітектури зареєстрована за адресою м. Харків, пл. Фейєрбаха, 15 (охоронний №359) історично входе до складу єдиного архітектурного, виробничого і майнового комплексу ХФ ВАТ «Укртелеком» зареєстрованого в КП «Харківське Бюро технічної інвентаризації» за адресою м. Харків, пров. Поштовий, 2 і відображено у технічному паспорті (інв. №3243, кварт. 847, від 25.05.1999 року).

За викладеними у позові твердженнями, ініціювання та укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини за уповноваженими особами ВАТ «Укртелеком» здійснено не було.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 4.422,1 кв. м, за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2, згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна № 278 від 25.07.2018 складеного ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації», поділена на 3 окремі об`єкти нерухомого майна:

1) нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 20, 21, 21а, 21б, 22-:-24, 24а площею 130,7 кв. м, в літ. «А-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, реєстрацію здійснено 15.08.2019) зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Підставою внесення запису являється рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний №48300803 від 19.08.2019 посвідчений приватним нотаріусом Ємцем І.О. Харківського міського нотаріального округу. Державна реєстрація здійснена на підставі поданих документів: технічного паспорту б/н, виданий 23.07.2018 ТОВ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 278, виданий 25.07.2018, ТОВ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», договір про поділ нерухомого майна, серія та номер: 4102, виданий 23.07.2019, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О., договір дарування, серія та номер: 7301, виданий 13.10.2017 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О.;

2) нежитлові приміщення підвалу №І-:-ХХІХ площею - 360,4 кв. м, 1-го поверху №1,3-:-15,17,18,19 площею - 348,9 кв. м, 2-го поверху № 90, 91, 93-:-97, 148, 148а, 149, 149а, 149б, площею - 539,5 кв. м, мансарди № 151, 152, 153, 157 площею - 73,4 кв. м, загальною площею 1.322,2 кв. м, в літ. «А-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, дата державної реєстрації 21.02.2024) зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 71732053 від 23.02.2024 здійснений ОСОБА_3 , представником Департаменту реєстрації Харківської міської ради на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова по справі №639/792/23;

3) нежитлові приміщення 1-го поверху №16.26-:-30, 28а, 32, 32a, 32б, 32в, 33, 36-:-46,48, 48а, 49, 49а, 50, 52, 53, 53а, 53б, 55-:-68, 58а, 70-:-84, 89, 71а, 74а, 76а, 81а площею 1261.7 кв. м, 2-го поверху №100-:-109, 100а, 100б, 100в, 100г, 100д, 100е, 101а, 101б, 101в, 105а, 109б, 109в, 111, 112, 114-:-119, 115б, 121, 122, 125, 126, 128, 130, 131, 134, 135, 136, 137, 139, 140, 141, 144, 145, 147 площею 1463,3 кв. м, мансарди №150, 150а площею 86,7 кв м, загальною площею 2811.7 кв.м. в літ. «А-2» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, дата державної реєстрації 08.09.2023) зареєстровані на праві власності за ТОВ САФАРІ ЦЕНТР (). Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69251388 від 12.09.2023, посвідчений приватним нотаріусом Ємцем І.О. Харківського міського нотаріального округу. Державна реєстрація здійснена на підставі поданих документів: акт приймання-передачі серія та номер 5454, 5455, виданий 04.09.2023, видавник Попов О.В. ТОВ "САФАРІ ЦЕНТР, рішення про передачу майна, речових прав на майно як внесок (внесення майна то статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо), серія та номер: 5448, 5449, виданий 04.09.2023, видавник: ТОВ "САФАРІ ЦЕНТР.

Отже, на теперішній час, на праві приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровано 1.322,2 кв.м. нежитлових приміщень об`єкту нерухомого майна в літ. «А-2», що становить собою єдиний майновий комплекс загальною площею - 4.422,1 кв.м, який за адресою: м. Харків, пров. Поштовий 2, (площа Фейєрбаха 15).

На запит Прокурора Департаментом надано відповідь від 11.07.2023р. №01-04/1039-2/1146В, якою повідомлено, що за наявною в архіві Департаменту інформацією власник будівлі-пам`ятки - ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ». Звернень щодо укладення охоронного договору на вищевказану будівлю-пам`ятку до Департаменту не надходило. Департаментом направлено вимоги АТ «УКРТЕЛЕКОМ» щодо усунення порушень чинного пам`яткоохоронного законодавства в частині укладання охоронного договору на вищезазначену будівлю-пам`ятку.

На запит Прокурора Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації листом від 16.11.2023р. №05-25/1913 повідомив, що за адресою: м. Харків, площа Фейербаха, 15 обліковується пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення «Пошта-телеграф», охоронний № 7465-Ха, занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 № 1883 (прийнята на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 30.04.1980 № 334 (зі змінами) під охоронним № 359), пам`ятка історії місцевого значення «Будинок, де знаходився телеграфний апарат «Бодо», по якому харківські більшовики тримали зв`язок з В.І. Леніним», охоронний №150, прийнята на облік рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 25.01.1972 № 61. Відповідно до наявних архівних матеріалів вище вказана пам`ятка (будівля літ. «А-2») входить до єдиного майнового комплексу за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2, станом на 10.03.2004, власником пам`ятки був визначений ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ». Водночас, Департамент звернувся до ТОВ «САФАР1 ЦЕНТР» (зазначеного у листі Прокурора власника частини вказаної пам`ятки загальною площею 2811,7 кв. м) стосовно дотримання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства. Відповідні вимоги не направлялися до інших власників зазначеної пам`ятки у зв`язку з відсутністю контактної інформації. Згідно ст. 26 Закону роботи на пам`ятках місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації, який, згідно чинного законодавства, видається Департаментом виключно через Центри надання адміністративних послуг м. Харкова. Звернень до Департаменту, як органу охорони культурної спадщини, щодо надання дозволів на проведення будь-яких робіт, пов`язаних з консервацією, реабілітацією, реставрацією, музеєфікацією зазначеної пам`ятки не надходило. B архіві Департаменту облікова документація на вказану пам`ятку відсутня.

Керівником Салтівської окружної прокуратури м. Харкова на адресу Харківської обласної державної (військової) адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації направлено Повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 07.11.2023 №50-103-5480вих-23, у якому зазначено, що згідно з розпорядженням начальника Харківської обласної військової адміністрації від 23.08.2023 № 526 В, функції органу охорони культурної спадщини Харківської обласної державної адміністрації по пам`ятках архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, ландшафтним, науки і техніки покладені на Департамент культури і туризму ХОДА. В порушення вимог ст.ст. 23, 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку, власником частини вищевказаної пам`ятки, ОСОБА_1 , не укладено охоронний договір з Департаментом на цю пам`ятку. З урахуванням викладеного, прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» використовує своє право подання позовної заяви на захист інтересів держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти охоронний договір на пам`ятку містобудування та архітектури за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що в Україні як у правовій державі, де проголошена дія верховенства права та найвищою соціальною цінністю є людина, згідно з ст.ст. 1, 3, 8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України усі без виключення суб`єкти права (учасники суспільних відносин) зобов`язані дотримуватись існуючого правового порядку, утримуючись від використання права на "зло"/зловживання правом, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати покладені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом, і тому до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно з ч.3 ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Як то передбачено ч.7 ст.41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За приписами ст.54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

У силу застереження ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Суспільні відносини з приводу охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь унормовані приписами Закону України від 08.06.2000р. №1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі за текстом - Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1805-ІІІ, об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною шостою статті 3 Закону № 1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини, за змістом частини першої якої до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них (пункт 14).

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.

Частиною першою статті 13 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1805-ІІІ занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки:

а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання;

б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Статтею 23 Закону № 1805-ІІІ встановлено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Отже, законодавством передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.

Тобто, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону №1805-III є адміністративним договором.

Наведений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.05.2024р. у справі №240/17530/23.

Таким чином, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи (постанова Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №826/4605/16).

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 806/1536/18 аналізував правову природу охоронного договору, дійшов висновку, що такий договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

У постанові від 24 травня 2021 року у справі № 640/4482/20 Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до чинного законодавства уповноваженим органом на укладення охоронного договору на пам`ятку місцевого значення є власник або уповноважений ним орган.

Оскільки всі власники пам`яток культурної спадщини незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти охоронний договір, то у разі невиконання ними вимог частини першої статті 23 Закону № 1805-III орган охорони культурної спадщини або прокурор, якщо відповідний орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, має право звернутися до суду з позовом про зобов`язання власника пам`ятки культурної спадщини укласти такий договір.

Суд зазначає, що відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону (ч. 4 ст. 23 Закону № 1805-ІІІ).

Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1768 (далі Порядок № 1768).

Пунктом 1 Порядку № 1768 передбачено, що охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1768 власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Суд звертає увагу, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16, від 20.01.2025р. у справі №120/10793/22.

Суд зазначає, що розпорядженням начальника Харківської обласної військової адміністрації від 23.08.2023 № 526В "Про затвердження Положення про Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації у новій редакції" відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року № 887, розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 17 липня 2023 року № 357 В «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 03 грудня 2021 року № 601» та з метою передачі функцій органу охорони культурної спадщини Харківської обласної державної адміністрації по пам`ятках архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, ландшафтним, науки і техніки до Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації, керуючись статтями 5, 6, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» затверджено Положення про Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації у новій редакції (далі - Положення).

Згідно з підпунктом 18 пункту 5 Положення, до повноважень Департаменту належить укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини місцевого значення.

Як вище встановлено судом, за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, 2 розташована нежитлова будівля літ. «А-2», яка перебуває на державному обліку як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення «Пошта-Телеграф», прийнята на облік рішенням виконавчого комітету - Харківської обласної ради народних депутатів від 30.04.1980 № 334 (зі змінами) та занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 04.06.2020 № 1883 під охоронним № 7465-Ха.

Аналіз наведених норм свідчить, що власник пам`ятки повинен був не пізніше місяця після отримання пам`ятки у власність укласти охоронний договір, а у разі закінчення строку дії договору подовжити його строк або укласти новий охоронний договір.

Як встановлено судом з матеріалів справи, звернень щодо його укладення від власника до Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації не надходило, що не заперечується відповідачем.

Проте суд зазначає, що і самим Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації була допущена триваюча протиправна бездіяльність щодо вищезазначеного об`єкту охорони культурної спадщини, її збереження та захисту, а саме не вжиті заходи щодо своєчасного укладення охоронного договору, виданні відповідних розпоряджень та приписів відповідно до приписів ст. 27, 30 Закону України "Про охорону культурної спадщини" щодо належного утримання відповідного об`єкта культурної спадщини.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами прокурора відносно того, що Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації заходи щодо поновлення прав територіальної громади не вживаються та зазначені обставини є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави у суді, відповідно до ст. 53 КАС України. Подання позову прокурором за таких умов є єдиним ефективним засобом поновлення порушених інтересів держави.

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах така бездіяльність порушує інтереси держави, оскільки не вживаються передбачені законом заходи щодо збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення. Поряд з державним інтересом наявний також і суспільний інтерес, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь.

При цьому, згідно з нормами міжнародного права, охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та місцевого самоврядування, захист таких пам`яток від руйнації, їх збереження для нинішнього і майбутніх поколінь становить безпосередній державний інтерес.

Саме охоронний договір є першочерговим документом, який встановлює гарантії збереження окремої пам`ятки культурної спадщини, з урахуванням її особливостей, стану, цінності та встановлює конкретні обов`язки власника щодо її збереження.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що відсутність між Департаментом та відповідачем, як власником частини будівлі "Пошта-Телеграф" - пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення укладеного охоронного договору не узгоджується із приписами ст.66 Конституції України, не виправдовується дією факторів нездоланної чи непереборної дії, порушує публічні інтереси суспільства на створення належних умов для збереження культурно-історичного надбання.

З огляду на викладене суд зазначає, що вимога позову прокурора не порушує прав (законних інтересів) відповідача та не може бути кваліфікована у якості невиправданого втручання у мирне володіння майном у розумінні ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Тож дана вимога підлягає задоволенню, але виключно у межах майна, котре є власністю відповідача.

Стосовно вимоги прокурора про укладення охоронного договору протягом 1 місяця суд зазначає, що дана вимога узгоджується із змістом п.12 Порядку №1768, де указано, що власник (користувач) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у власність (користування) укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Разом із тим, дана вимога підлягає задоволенню в частині обтяження відповідача обов`язком укласти відповідний охоронний договір протягом 1 місяця з дати набрання законної сили судовим актом у даній справі, що відповідає приписам ст.1291 Конституції України, ч.2 ст.14 та ч.1 ст.370 КАС України, ч.2 ст.13 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Також в частині підлягає задоволенню і вимога прокурора про зобов"язання відповідача укласти охоронний договір на пам`ятку містобудування місцевого значення на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (охоронний №7465-Ха).

Суд відмічає, що безпосередньо постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 жодних умов та порядку укладення охоронного договору на пам`ятку містобудування місцевого значення не визначено.

Натомість, постановою КМУ від 28.12.2001р. №1768 затверджено підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, котрий і визначає умови та процедуру укладення охоронного договору на пам`ятку містобудування місцевого значення.

В аспекті ст.ст.54 і 66 Конституції України та обставина, що об"єкт ("Пошта-Телеграф" літ. «А-2» за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, буд. 2) був занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 № 1883 (тобто не може бути кваліфікований у якості щойно виявленої культурної спадщини не може бути кваліфікована у якості підстави для відмови у позові, позаяк об"єктивно не здатен призвести до скасування обов"язку відповідача забезпечити належні визначені законом умови для збереження культурної спадщини.

Наведені прокурором причини представництва інтересів Держави у спірних правовідносинах свідчать про існування підстав для звернення до суду із цим позовом згідно з ст.ст.54, 66 Конституції України, ст.23 Закону України від 14.10.2014р. №1697-VII "Про прокуратуру", ч.ч.3-5 ст.53 КАС України, адже згідно з ч.2 ст.124 Конституції України відсутній будь-який інший правовий механізм спонукання учасника суспільних відносин - власника майна до примусового виконання обов"язку з приводу збереження культурної спадщини.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим доводам, факторам та обставинам, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 53, 72-77, 90, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ) протягом 1 місяця з дати набрання законної сили рішенням суду у справі №520/35879/24 укласти з Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 02230856) охоронний договір на пам`ятку містобудування та архітектури місцевого значення - "Пошта-Телеграф" в частині нежитлових приміщень підвалу №І-:-ХХІХ площею - 360,4 кв. м, 1-го поверху №1,3-:-15,17,18,19 площею - 348,9 кв. м, 2-го поверху № 90, 91, 93-:-97, 148, 148а, 149, 149а, 149б, площею - 539,5 кв. м, мансарди № 151, 152, 153, 157 площею - 73,4 кв. м, загальною площею - 1.322,2 кв. м, в будинку літ. «А-2» за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, буд. 2, на умовах і в порядку, визначених Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко