Справа № 240/9451/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

11 березня 2025 року м. Житомир Справа № 240/9451/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

установив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі № 240/9451/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з 24 листопада 2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

Позивач подала до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі, яка відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу розподілена головуючому судді Окис Т.О.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено, зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області подати до суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі №240/9451/22, встановлено ГУ ПФУ в Житомирській області строк для подання звіту протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду, попереджено начальника ГУ ПФУ в Житомирській області, що відповідно до частини 10 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

18 лютого 2025 року до суду надійшла заява ГУ ПФУ в Житомирській області про продовження строку для подання звіту не менше як на тридцять днів.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року зазначене клопотання задоволено, продовжено ГУ ПФУ в Житомирській області строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №240/9451/22 у відповідності до вимог статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України до 31 березня 2025.

06 березня 2025 року ГУ ПФУ в Житомирській області подало звіт про виконання рішення суду, в якому указує, що ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року встановлено доплату як непрацюючому пенсіонеру у розмірі 2361,00 грн, відповідно до статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19 листопада 2024 року. На підтвердження вказаного долучає довідку про здійснення виплати №3354/04-16 від 07 березня 2025 року, відповідно до якої доплата до пенсії за період з 01 січня по 28 лютого 2025 року виплачена в березні 2025 року.

При вирішенні питання при прийняття звіту, суд керується таким.

Статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX від 19 листопада 2024 року введено додаткові умови для доплати за проживання або працю на територіях радіоактивного забруднення та встановлено фіксований розмір доплати за проживання на територіях зони безумовного відселення або зони гарантованого добровільного відселення, що дорівнює 2361 грн.

Зазначеною правовою нормою встановлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється. Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України наказано забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

На виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», Кабінетом Міністрів України прийнято постану «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення» №1524 від 27 грудня 2024 року, пунктом 1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин: 1) особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

За рішенням суду у справі ГУ ПФУ в Житомирській області зобов`язане нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до моменту настання однієї з таких обставин: зміна правого статусу позивача або зміна законодавства.

Суд констатує, що з 01 січня 2025 року змінилося правове регулювання відповідних правовідносин, позаяк статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» введено нову норму, якою встановлено інший, фіксований, розмір доплати за проживання на територіях зони безумовного відселення або зони гарантованого добровільного відселення, що дорівнює 2361 грн.

Окрім такого іншого розміру доплати, вказана норма встановлює ще й додаткові умови для доплати за проживання або працю на територіях радіоактивного забруднення.

Такими обов`язковими умовами є:

- факт проживання або праці у відповідній зоні відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року;

- наявність у особи статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- безперервне проживання у відповідній зоні (відсутність фактів виїзду до місця проживання за межами зони безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та подальшого повернення на постійне місце проживання до цих зон).

Також указана стаття містить пряму заборону проведення доплати тим особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС.

Органам ПФУ, в свою чергу, на підставі інформації з державних реєстрів надано право щодо «встановлення», «продовження» чи «припинення» відповідних доплат.

ГУ ПФУ в Житомирській області, на виконання Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України №1524 від 27 грудня 2024 року було проведено звірення з Єдиним державним демографічним реєстром, відомості якого надано Державною міграційною службою у порядку обміну інформацією щодо постійного проживання позивачки у зоні безумовного (обов`язкового) відселення чи в зоні гарантованого добровільного відселення і встановлено, що у Єдиному державному демографічному реєстрі наявні відомості щодо постійного проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року та у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року.

Оскільки у такому реєстрі наявні відомості, що позивач проживала у відповідний період в зоні гарантованого добровільного відселення та місце своєї реєстрації не змінювала, то ГУ ПФУ в Житомирській області було встановлено їй підвищення до пенсії у розмірі 2361,00 грн, як визначено статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії.

Органи Пенсійного фонду України, як органи державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином ГУ ПФУ в Житомирській області рішення суду у справі виконує у межах повноважень, а перерахунок доплати до пенсії позивача з 01 січня 2025 року провело відповідно до норм законодавства, які є чинними та обов`язковими до застосування.

За таких обставин, суд уважає за можливе прийняти поданий відповідачем звіт.

Додатково суд зауважує, що згідно наданих позивачем доказів, а також аналізуючи доводи відповідача, суд приходить до висновку, що пенсійним органом прийнято нове рішення про проведення виплати допити до пенсії саме на підставі статті 45 Закону України № 4059-IX та Постанови № 1524.

Однак під час розгляду справи №240/9451/22, указані законодавчі зміни не входили до предмету оцінки спірних правовідносин та відбулися після ухвалення судового рішення у справі. Також предметом правової оцінки не виступало і рішення відповідача про проведення виплати допити до пенсії на підставі статті 45 Закону України № 4059-IX та Постанови № 1524. Саме тому суд уважає, що в цьому випадку має місце виникнення нових спірних правовідносин, пов`язаних зі змінами у законодавстві, які регулюють питання встановлення, продовження та припинення виплати доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні радіаційного забруднення.

Керуючись статтями 243, 248, 381-1, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення у справі № 240/9451/22.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Т.О. Окис