Справа № 420/6653/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6653/25
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністра Оборони України - Умєрова Рустема Енверовича про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністра Оборони України - Умєрова Рустема Енверовича, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністра Оборони України при розгляді заяви від 14 лютого 2025 року про скасування незаконного наказу;

- скасувати Наказ Тимчасово виконуючого обов`язки Начальника Генерального Штабу України Олексія Шевченко №7 від 03 січня 2025 року в частині призначення ОСОБА_2 , 1970 року народження, на посаду солдата 27-й Запасної роти НОМЕР_1 Окремої десантно-штурмової бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України;

- визначити місцем подальшого проходження військової служби солдата ОСОБА_2 , 1970 року народження, згідно висновку лікарської комісії про непридатність проходження ним служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті спец.спорудах і придатністю до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах);

- зупинити в порядку забезпечення виконання рішення суду і для недопущення загибелі ОСОБА_2 , 1970 року народження, якій згідно висновку Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства Оборони України непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті спец, спорудах), виконання Наказу Тимчасово виконуючого обов`язки Начальника Генерального Штабу України Олексія Шевченко №7 від 03 січня 2025 року в частині призначення ОСОБА_2 , 1970 року народження, на посаду солдата 27-й Запасної роти НОМЕР_1 Окремої десантно-штурмової бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України;

- в порядку забезпечення доказів витребувати у Міністра Оборони України особисту військову справу військовозобов`язаного ОСОБА_2 , 1970 року народження, яка знаходиться у 27-й Запасної роти НОМЕР_1 Окремої десантно-штурмової бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, ч.1 ст.5 КАС України чітко визначено спосіб захисту порушених прав та інтересів позивача.

В той час, як вимога визначити місцем подальшого проходження військової служби солдата ОСОБА_2 , 1970 року народження, згідно висновку лікарської комісії про непридатність проходження ним служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті спец.спорудах і придатністю до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, не є належним способом захисту.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України: позивач - це, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду; відповідач це, зокрема, суб`єкт владних повноважень.

Відповідно до висновку Верховного Суду в ухвалі від 23.01.2019 у справі №9901/35/19 особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право.

Так, частино 4 ст. 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом

При цьому, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Повноваження міністра оборони України визначені Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 730).

Відповідно до пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, Міністр:

1) очолює Міноборони, здійснює керівництво його діяльністю, військово-політичне і адміністративне керівництво Збройними Силами безпосередньо та через підпорядкованих йому першого заступника Міністра, заступників Міністра та Головнокомандувача Збройних Сил;

2) визначає пріоритети роботи Міноборони і відповідає за формування державної політики у сфері оборони, оборонне планування, програмний та ресурсний менеджмент, військову кадрову політику, ефективне та належне використання оборонних ресурсів, всебічне забезпечення життєдіяльності, функціонування, розвиток та застосування Збройних Сил, затверджує плани роботи Міноборони, звіти про їх виконання;

2-1) затверджує плани мобілізаційного розгортання і приведення в готовність Держспецтрансслужби для функціонування в особливий період, що розроблені Держспецтрансслужбою та погоджені з Генеральним штабом Збройних Сил;

3) організовує та контролює виконання в Міноборони Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України;

4) подає на розгляд Кабінету Міністрів України проекти законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, розробником яких є Міноборони;

5) погоджує проекти актів Кабінету Міністрів України, проекти законів та актів Президента України, що вносяться Кабінетом Міністрів України на розгляд Верховної Ради України та Президента України;

6) представляє в установленому порядку проекти законів України, розробником яких є Міноборони, і доповідає з інших питань, що належать до компетенції Міністерства, під час їх розгляду на пленарних засіданнях Верховної Ради України;

7) веде переговори і підписує міжнародні договори України в межах наданих йому повноважень;

8) погоджує структуру Генерального штабу Збройних Сил;

8-1) погоджує структуру органу управління Держспецтрансслужби;

9) затверджує положення про структурні підрозділи апарату Міноборони;

10) призначає на посаду та звільняє з посади керівників структурних підрозділів апарату Міноборони, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

11) формує патронатну службу Міністра;

12) вносить в установленому порядку Президентові України подання про призначення на посаду та звільнення з посади осіб вищого командування Збройних Сил;

12-1) вносить Президентові України подання про призначення на посаду Головнокомандувача Збройних Сил;

13) укладає контракт про проходження військової служби з особами, які призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання вищого офіцерського складу, а також з особами офіцерського складу, які призначаються і звільняються з посади Міністром;

14) призначає на посаду та звільняє з посади в установленому порядку військовослужбовців;

15) присвоює в установленому порядку військові звання та вносить Президентові України подання про присвоєння військових звань особам вищого офіцерського складу Збройних Сил;

16) нагороджує відзнаками Міноборони, достроково присвоює чергові військові звання військовослужбовцям (до полковника включно) та застосовує інші види заохочення військовослужбовців, державних службовців, працівників Міноборони та Збройних Сил;

17) вносить подання щодо представлення в установленому порядку військовослужбовців, державних службовців, працівників Міноборони та Збройних Сил до відзначення державними нагородами України, нагородження їх відзнаками Міноборони, застосування інших видів заохочень;

18) порушує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника Міністра, заступників Міністра та державного секретаря Міноборони;

19) утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи і організації, що належать до сфери управління Міноборони, затверджує положення про них (їх статути), здійснює в межах своїх повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності;

19-1) призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Міноборони, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

20) забезпечує регулярну оцінку корупційних ризиків у Міноборони і здійснює відповідні антикорупційні заходи;

21) організовує проведення в Міноборони та Збройних Силах заходів з очищення влади (люстрації);

22) скликає та проводить наради, прийом громадян з питань, що належать до його компетенції;

23) підписує накази Міноборони;

24) дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення;

25) визначає обов`язки першого заступника Міністра, заступників Міністра, розподіл повноважень Міністра між першим заступником Міністра, заступниками Міністра, які вони здійснюють у разі його відсутності;

25-1) вносить подання Президентові України до призначення на посаду та звільнення з посади керівника органу управління Держспецтрансслужби та його заступників;

26) здійснює загальне керівництво Військовою службою правопорядку у Збройних Силах та контроль за її діяльністю;

27) списує військове майно в установленому порядку;

28) здійснює переведення Міноборони на функціонування в умовах особливого періоду;

28-1) забезпечує здійснення Президентом України як Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил загального керівництва національним спротивом;

29) представляє Міноборони у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами і організаціями в Україні та за її межами;

30) приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони;

30-1) організовує внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечує їх здійснення в Міноборони, Збройних Силах, Держспецтрансслужбі, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Міноборони;

31) скасовує повністю чи в окремій частині накази державного секретаря Міноборони, акти підпорядкованих Міноборони органів військового управління, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства та актам Міноборони;

32) здійснює інші повноваження відповідно до Конституції та законів України.

В той же час, представником позивача ставиться вимоги до Міністра оборони України щодо неналежного розгляду його заяви від 14.02.2025 року, що не входить до повноважень Міністра оборони України згідно з Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671.

Крім того, заява від 14.02.2025 року, яку представник позивача просить зобов`язати Міністра оборони України розглянути і прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви про скасування Наказу Тимчасово виконуючого обов`язки Начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 7-рс від 03.01.2025 року в частині, що стосується позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, аналізуючи вищезазначене, суддя робить висновок про те, що спірні правовідносини щодо організації розгляду заяви від 14.02.2025 року про скасування наказу виникли між позивачем та Генеральним штабом Збройних Сил України, який є ініціатором прийняття вищевказаного наказу.

Також, суд зазначає, що позовна заяви не містить обґрунтувань та до позовної заяви позивачем не долучено жодних доказів про те, що рішенням дією чи бездіяльністю саме Міністра оборони України (як відповідачем), порушені права, свободи або законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

При цьому, зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Наведений висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі № 640/7310/19.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною 1 статті 21 КАС України.

Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20 та від 29.12.2021 у справі №752/20709/21.

Водночас слід враховувати, що у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати наказ Начальника Генеральним штабом Збройних Сил України №7-рс від 03 січня 2025 року в частині призначення ОСОБА_1 , 1970 року народження, на посаду солдата 27-й Запасної роти НОМЕР_1 Окремої десантно-штурмової бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, проте вказаний суб`єкт владних повноважень не визначений у якості відповідача.

Усупереч вимог п.4 ч.5 ст.160, п.2 ч.5 ст.160, ч.1 ст.5 КАС України представник позивача формує вимоги до Генерального штабу Збройних Сил України, проте не визначає останнього як суб`єкта владних повноважень стороною справи, обираючи самостійний спосіб захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, не обґрунтовує вимогу зобов`язального характеру до Генерального штабу Збройних Сил України та не окреслює зміст і характер порушеного права.

Верховний Суд у справі № 400/3989/19 ЄДРСР 104008947 у п.45 вказав: належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, що належить застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, позивачу необхідно визначити коло відповідачів по справі та конкретизувати позовні вимоги.

Так, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що представником позивача до позову надано платіжну інструкцію № 7РХ4-5В84-С253-А8Е4 від 05.03.2025 року на загальну суму 1211,20 грн.

Проте, у графі «призначення платежу» зазначено наступне: 101 Судовий збір по справі 420/34958/24 за позовом ОСОБА_3 код платника податку НОМЕР_2 .

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви у справі № 420/6653/25 сплачений за подання до суду позовної заяви в адміністративній справі №420/34958/24, а від так не є належним доказом сплати судового забору за подання позовної заяви у справі № 420/6653/25.

Крім того, суд звертає увагу, що представником позивача заявлено три немайнові вимоги, які не пов`язані між собою, а тому судовий бір має сплачуватися за кожну вимогу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі по тексту Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 3 частини 1 Закону № 3674-VI судовий збір справляється, в тому числі, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності статті 4 частини 2 пункту 3 Закону № 3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема: за подання до адміністративного суду адміністративного позову, а саме: 2) немайнового характеру, який подано: а) суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, б) фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб у сумі 3 028,00 грн.

Як слідує із позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням заявлення трьох вимог немайнового характеру, судовий збір за подання позовної заяви становить 3633,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду уточнених позовних вимог з відповідним обґрунтуванням; зазначити конкретні вимоги до суду відповідно до способів захисту порушеного права (свободи, законного інтересу), визначених частиною першою статті 5 КАС України та подати документ про сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст. 118, 120, 121, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністра Оборони України - Умєрова Рустема Енверовича про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у термін протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя А.В. Бутенко