Справа № 160/7849/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2025 рокузз м. Дніпросправа № 160/7849/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року в адміністративній справі №160/7849/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУДМС), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви про набуття громадянства ОСОБА_1 від 12.03.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру встановлення належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до громадянства України за територіальним походженням (за місцем народження) без надання документу про підтвердження відсутності судимості на території рф й прийняття зобов`язання про припинення громадянства рф та надати ОСОБА_1 громадянство України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що порядком набуття громадянства України визначено вичерпний перелік документів, які, через відсутність дипломатичних зв`язків з рф, апелянт не має можливості надати. У свою чергу, посадові особи ДМС діють у межах своїх повноважень та у відповідності до законодавства України. Так, відповідно до п. 24 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, до заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, надання пакету документів без довідки про підтвердження відсутності несудимості на території іншої держави в іноземного громадянина чи припинення іноземного громадянства є підставою для повернення документів, як таких, що не відповідають вимогам законодавства (ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про громадянство»). Однак, апелянт (позивач) не має можливості отримати вказаний документ через відсутність дипломатичних зв`язків з рф. Попередня помилка державних службовців при оформленні апелянту паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 10.03.2000 року, сталась не з вини заявника, однак її наслідки впливають на стан здоров`я позивача та потребують значних матеріальних витрат, що є несправедливим, адже провини апелянта в цьому немає. В матеріалах справи міститься висновок службової перевірки № 210/21, де зазначено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 10.03.2000 року оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, тобто матеріали перевірки не містять формуляр № 1, однак апелянт не наділена відповідною компетенцією перевіряти правильність оформлення відповідальною особою виданого їй паспорту. Отже, вона не може нести за це відповідальність. Таким чином, іншої можливості довести своє громадянство, ніж отримати рішення суду апелянт не має. Також, зазначає про відсутність спору, а наявність лише невизнання її цивільного права (ст. 15 ЦК України). Сам факт безперервного законного проживання ОСОБА_1 на території України понад 25 років знайшло своє підтвердження, адже вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 22.05.1997 року по теперішній час, про що зазначено в листі № 5/5-321 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 24.11.2023 року, що не взято судом до уваги.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, що 26.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі (вхідний реєстраційний номер №П-177/6/1201-24) про набуття громадянства України за територіальним походженням, всупереч положенням абзацу 2 пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, в якій просила надати їй відповідь в установленому законом порядку. Враховуючи вимоги Закону України «Про звернення громадян», 28.02.2024 Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області листом за вих. №П-177/6/1201-24/1201.4.4/2953-24 ОСОБА_1 було надано відповідь, якою повідомлено, що подана до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області заява та копії долучених до неї документів не відповідають вимогам Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, і зазначено, що заява та документи з питань громадянства подається особою, яка проживає на законних підставах до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання в Україні, особисто, та роз`яснено порядок звернення особи із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до норм чинного законодавства. 13.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Відділу №7 у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі від 12.03.2024 (вхідний реєстраційний №П-16/6/1216-24) про набуття громадянства України за територіальним походженням, в якій просила надати їй відповідь в установленому законом порядку. 16.03.2024 Відділом № 7 у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області листом за вих.№1216-1044/1216-24 позивачу надано відповідь, якою роз`яснено порядок звернення особи із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до норм чинного законодавства, та повідомлено, що останній неодноразово вже надавалися роз`яснення щодо подальших дій та надання необхідного переліку документів з метою звернення із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». Зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715 (далі - наказ № 715). Так, зразок заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням визначено в додатку №8. Крім того, зразок зобов`язання припинити іноземне громадянство визначено в додатку №10. Позивачем не надано суду доказів звернення до територіального органу ДМС, тобто саме до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 12.03.2024, та безпосередньо в матеріалах справи такі докази відсутні. 13.03.2024 ОСОБА_1 . Звернулась до Відділу № 7 у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, тобто до територіального підрозділу. Позивачем було подано заяву від 12.03.2024, яка, у свою чергу, не відповідала формі зразка, визначеного в додатку № 8 до наказу № 715, тобто в довільній формі, та без долучення необхідного переліку документів. Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні. Позивач є іноземцем, яка після закінчення визначеного їй терміну перебування втратила підстави для подальшого перебування та ухилилась від виїзду з України, чим порушила законодавство України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тобто є особою, яка перебуває на території України без дозвільних документів та не на законних підставах. Дані обставини апелянт підтвердила в своїй апеляційній скарзі, вказавши, що: «До теперішнього часу, мені надходять величезні адмін. штрафи за незаконне перебування на території України посилаючись на ч.1, 3 ст.3, ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства…», що суперечить положенням пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, та перешкоджає їй на даний час звернутися із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Враховуючи той факт, що до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області подана ОСОБА_1 заява про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 12.03.2024 територіальним підрозділом ДМС, а саме Відділом № 7 у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області не надсилалась, територіальним органом - ГУ ДМС у Дніпропетровській області будь-яка перевірка не проводилась, у тому числі не приймалось рішень (не вчинено дій), позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви про набуття громадянства ОСОБА_1 від 12.03.2024 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру встановлення належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до громадянства України за територіальним походженням (за місцем народження) без надання документу про підтверження відсутності судимості на території рф й прийняття зобов`язання про припинення громадянства рф, та надати ОСОБА_1 громадянство України, відповідач не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги. Позивачем не надано суду доказів, і матеріали справи таких доказів не містять, стосовно звернення ОСОБА_1 до відповідача з питанням щодо встановлення належності до громадянства України, та відповідно порушення саме відповідачем прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 з даного питання. Більш того, враховуючи факт відсутності подання позивачем належно сформованої заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням до територіального підрозділу ДМС, відповідно до форми зразка визначеного в додатку № 8, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715, з долученням необхідного переліку документів, а тим паче факту відсутності направлення територіальним підрозділом ДМС до територіального органу - ГУ ДМС у Дніпропетровській області заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та проведення перевірок ГУ ДМС у Дніпропетровській і приймання рішень, позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести процедуру оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , та без надання документу про підтвердження відсутності судимості на території рф і прийняття зобов`язання про припинення громадянства рф та надання ОСОБА_1 громадянства України є передчасною. Також, відповідач у відзиві зазначає, що станом на 1997 рік Державна міграційна служба не існувала. Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, який входив до структури МВС України, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про ліквідацію урядових органів» від 28.03.2011 року № 346, ліквідований, як юридична особа без правонаступництва. Після ліквідації Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб відбулося ліквідування підпорядкованих відділів (секторів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, які до 2012 року входили до структури територіальних органів та підрозділів органів внутрішніх справ. Працівники Державної міграційної служби України мали та мають статус осіб, які займають посади відповідно до Закону України «Про державну службу». Працівники територіальних органів та підрозділів Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України не займали посади державних службовців, оскільки вони проходили службу в органах внутрішніх справ України та їх діяльність врегульовувалася Законом України «Про міліцію». Таким чином, Державна міграційна служба України, її територіальні органи та підрозділи, зокрема Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, не є правонаступниками Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, а також, підпорядкованих вищезазначеному Державному департаменту відділів (секторів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Отже, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не може нести відповідальність за рішення, дії чи бездіяльність ВГІРФО ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дата видачі 25.03.2022 (а. с. 8).

15 жовтня 1977 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 (а.с. 9). Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».

Крім того, з наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2, який сформовано 17 липня 2021 року, судом встановлено, що 24 січня 1998 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , актовий запис №37, де після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », який 17 листопада 1998 року було розірвано, про що складено актовий запис №731, і зазначені відомості також підтверджуються довідкою №476/03-89 від 14 вересня 2004 року відділу реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська Міністерства юстиції України та свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_4 . (а. с. 12)

10 березня 2000 року Управлінням МВС в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , в якому зазначено, її місце народження: Україна, м. Дніпропетровськ та адресу її прописки: АДРЕСА_2 , з 22 травня 1997 року (а. с.6).

Наявний в матеріалах справи дублікат картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 містить у собі відомості про його дату видачі 20 вересня 2004 року (а. с. 7).

24 травня 2021 року ОСОБА_1 отримала паспорт Російської Федерації НОМЕР_5 , згідно з яким, вона є громадянкою Російської Федерації (а. с. 18-20).

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: визначити (встановити) її належність до громадянства України за територіальним походженням та надати їй право набуття громадянства України за місцем народження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/2150/23 від 07 листопада 2023 року було було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 205/2150/23 від 13 лютого 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року залишено без змін.

26 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням, в якій остання просила розглянути її заяву та надати відповідь в установленому законом порядку, яку вона у разі незгоди має намір оскаржити.

Листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за №ІІ-177/6/1201-24 від 28.02.2024 року (а. с. 29-30), з питання її звернення щодо набуття громадянства України за територіальним походженням, було повідомлено ОСОБА_1 про те, що проведеними перевірками встановлено, що за вихідним № П-93/6/1201 - 23/1201.4.4/3453-23 від 17.02.2023 їй надавались роз`яснення щодо вимог законодавства про громадянство України, які необхідно виконати під час подання заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно частини 1 статті 8 Закону та був наданий вичерпний перелік необхідних документів, який надається разом із заявою. Повідомлено, що подана нею до ГУ ДМС у Дніпропетровській області заява та копії документів долучених до неї не відповідають вимогам Порядку, а саме: відповідно до пунктів 4, 5 Порядку заява та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання в Україні, особисто. Під час подання заяви пред`являється документ, що посвідчує особу, а також документ про проживання заявника на території України. Наведено приписи пункту 24 Порядку, яким визначено перелік документів, що мають бути надані до територіального підрозділу разом з заявою. Також повідомлено, що зразки заяви та зобов`язання про припинення іноземного громадянства, які подаються для оформлення набуття громадянства України, затверджені Наказом МВС України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку», відповідно Форма-8, Форма-10. Так, ОСОБА_1 не надано документів підтверджуючих факт її народження на території України до 24 серпня 1991 року, копій документів про зміну прізвища або інших персональних даних, копію паспорта громадянина російської федерації з перекладом на українську мову та довідки про відсутність судимості на території країни громадянської належності. Враховуючи вищевикладене, подана ОСОБА_1 заява та копії документів не відповідають вимогам законодавства про громадянство України та розглянуті, як звернення.

12 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до відділу №7 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням, в якій остання просила розглянути її заяву та надати відповідь в установленому законом порядку, яку вона у разі незгоди має намір оскаржити.

Листом відділу №7 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за № 1216-1044/1216-244 від 16.03.2024 року (а. с. 33) знов було повідомлено ОСОБА_1 про те, що при попередніх зверненнях їй неодноразово надавались роз`яснення щодо подальших дій документування, а саме про те, що вона має право подати клопотання про набуття громадянства України за народженням згідно пункту 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та був наданий вичерпний перелік необхідних документів. Наведено приписи пункту 24 Порядку, яким визначено перелік документів, що мають бути надані до територіального підрозділу разом з заявою. Також повідомлено, що зразки заяви та зобов`язання про припинення іноземного громадянства, які подаються для оформлення набуття громадянства України, затверджені Наказом МВС України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку», відповідно Форма-8, Форма-10. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не надано наведених документів, тому подана нею заява та копії документів не відповідають вимогам законодавства про громадянство України та розглянуті, як звернення.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви про набуття громадянства протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17.

Так, спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІII, який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, а також Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 №215, який відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до визначень, які наведені у статті 1 Закону України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-ІІІ):

- громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;

- громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

- іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За змістом статті 3 Закону №2235-ІІІ громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до статті 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Позивач звернулась із заявами про оформлення набуття громадянства України від 26.02.2024 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області та від 12.03.2024 до відділу № 7 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 1, 2 ст. 6 Закону №2235-ІІІ - за територіальним походженням (за народженням).

На цей час позивач документована паспортом РФ, виданим 24.05.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 є громадянкою РФ.

За приписами частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Частинами 2-3 статті 8 Закону №2235-ІІІ встановлено, що для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 Закону №2235-ІІІ, згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону №2235-ІІІ належить до повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 (далі - Положення №360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом пункту 7 Положення №360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону №2235-ІІІ порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень визначає Президент України.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215).

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України, визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 розділу І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Абзацом 1 пункту 1 розділу І Порядку №215 встановлено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

За приписами пункту 2 розділу І Порядку №215 заяви з питань громадянства оформлюються: про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку №215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Абзацами 1 та 6 пункту 5 розділу І Порядку № 215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 25 розділу ІІ Порядку №215 передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24.08.1991 на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Згідно п.27 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 92 розділу IV Порядку №215 визначено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають, зокрема, рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.

Відповідно до пункту 93 розділу IV Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Згідно з абзацами 1, 2, 5 та 6 пункту 94 розділу IV Порядку №215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.

Пунктом 95 розділу IV Порядку №215 передбачено, що рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особа, яка проживає в Україні на законних підставах, та бажає набути громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ, повинна особисто звернутися з відповідною письмовою заявою до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання в Україні, до якої долучити вичерпний перелік документів, що визначений п.24 розділу ІІ Порядку №215.

При цьому, зразок заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням визначено в додатку №8, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , звертаючись 26 лютого 2024 року до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою у довільній формі про набуття громадянства України за територіальним походженням, та 12 березня 2024 року з аналогічною заявою до відділу №7 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, не дотрималась форми заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, визначеного в додатку №8, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715.

У зв`язку з тим, що позивачем не подано заяву встановленого зразка, подні нею заяви розглянуто відповідачем за вимогами Закону України «Про звернення громадян» з наданням роз`яснення законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідних для набуття громадянства України.

Зокрема, листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за №П-177/6/1201-24 від 26.02.2024 року та листом відділу №7 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за № 1216-104/1216-244 від 16.03.2024 позивача повідомлено, що подані нею заяви та копії документів долучених до них не відповідають вимогам Порядку. Також повідомлено, що зразки заяви та зобов`язання про припинення іноземного громадянства, які подаються для оформлення набуття громадянства України, затверджені Наказом МВС України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку», відповідно Форма-8, Форма-10.

Колегія суддів враховує, що реалізація волевиявлення особи на набуття громадянства, здійснюється шляхом подання заяви встановленого зразка (додаток №8, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715) до компетентного органу разом із передбаченими Порядку №215 документами, за результатом розгляду яких, суб`єкт владних повноважень приймає рішення щодо набуття особою громадянства України.

При цьому, реалізація волевиявлення особи на набуття громадянства, здійснена у встановлений законодавством України спосіб, кореспондується з обов`язком органу ДМС прийняти відповідне рішення за Законом України «Про громадянство України» та відповідно до Порядку № 215.

За викладених обставин та, з урахуванням недотримання позивачем законодавчо встановленої форми заяви, відповідне рішення, яке б створювало для позивача певні юридичні наслідки, суб`єктом владних повноважень не приймалось, отже колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що розглянувши подану позивачем заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням в порядку, встановленому для розгляду звернень громадян Законом України «Про звернення громадян», Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності надання оцінки відсутності у позивача можливості підтвердити відсутність судимості на території рф та прийняття зобов`язання про припинення громадянства рф з наданням останній громадянства України, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відносно позивача не приймалось рішення, зокрема, з наведених позивачем підстав.

Таким чином, за відсутності ініціювання з боку позивача процедури набуття громадянства у передбачений законодавством спосіб, підстави для визнання бездіяльності з боку відповідача, а так само зобов`язання вчинити певні дії поза межами відповідної процедури, не узгоджуються з ч. 4 ст. 245 КАС України.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Наведена норма передбачає виникнення права на звернення до суду з позовними вимогами щодо порушених прав заявника.

Водночас, викладені вище обставини дають підстави для висновку, що права позивача в цій частині не порушені та заявлені передчасно.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись ст.ст. 9, 245, 288, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №160/7849/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак