Справа № 380/18584/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

10 березня 2025 року

м. Київ

справа №380/18584/24

адміністративне провадження № К/990/9839/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №380/18584/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області яка полягає у відмові здійснити обчислення та перерахунок з 01.02.2023 основного розміру пенсії ОСОБА_1 у відповідності до довідки від 29.07.2024 №62/21-530-5 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення із служби, станом на 01.01.2023 (довідка надана УСБ у Львівській області до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №62/21-530-5 від 29.07.2024);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2023 основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки від 29.07.2024 №62/21-530-5) про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення із служби, станом на 01.01.2023, виходячи із відсоткового значення пенсії 83% від суми грошового забезпечення на вищевказану дату, без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 16.10.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2025, позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у здійснені перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 29.07.2024 №62/21-530-5 станом на 01.01.2023, виданої Управлінням служби безпеки України у Львівській області; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 29.07.2024 №62/21-530-5 станом на 01.01.2023, виданої Управлінням служби безпеки України у Львівській області, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення та здійснити виплату, з урахування раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У свою чергу, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Спір у даній справі виник через відмову контролюючого органу у здійсненні перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення із служби, станом на 01.01.2023.

Скаржник у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не визначає, які норми матеріального права застосовані судами не правильно або які норми процесуального права було порушено судами, а лише зазначає про незгоду із прийнятими судовими рішеннями у цій справі.

Суд не приймає посилання скаржника у касаційній скарзі на судову практику, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду, сформульовану у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18 та Верховного Суду, висловлену у постановах від 11.02.2021 у справі №200/3774/20-а, №200/3747/20-а, №240/11952/19, оскільки правовідносини викладені у цих постановах не є релевантними до правовідносин у цій справі, ці рішення ухвалене за інших фактичних обставин та з іншим правовим регулюванням.

Так, у справі №240/4946/18 спір стосувався бездіяльності відповідача щодо ненарахування і невиплати щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

У справах №200/3774/20-а, №240/11952/19 спір виник у правовідносинах з приводу дій Прикордонної служби України щодо незастосування приміток до Додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 стосовно включення розмірів посадового окладу та окладу за військовими званнями з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України про державний бюджет на відповідний рік, станом на 1 січня календарного року.

Справа №200/3747/20-а, на яку покликається скаржник у касаційній скарзі, не розглядалась Верховним Судом.

Разом з тим, судами враховано висновки, сформульовані Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 22.09.2022 у справі №500/2392/21, від 16.03.2023 у справі №500/8486/21, від 22.06.2023 у справі №500/1995/21 щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення на 1 січня календарного року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону № 2011-XII, з урахуванням положень Постанови №704, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цих висновків Верховного Суду.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Так, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі №380/18584/24, як у справі незначної складності, не оскаржуються у касаційному порядку.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №380/18584/24.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб