Справа № 380/14804/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 рокусправа № 380/14804/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сікер" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сікер" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 № UA209000/2024/900448/2;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сікер" (Покупець) та компанією "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD", CHINA (Продавець) укладений Контракт № TTC2208136, за умовами якого Продавець постачає і передає у власність Покупця батути, а також їх комплектуючі (Товар), а Покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог контракту № TTC2208136 від 26.10.2022 згідно рахунку-фактури (інвойсу) № ТТС2308249-5 від 22.03.2024 Покупець придбав у Продавця товар загальною вартістю 25 234,75 доларів США. З метою митного оформлення придбаного товару та його випуску у вільний обіг, 22.05.2024 позивач подав до митного органу електрону митну декларацію № 24UA07U6 згідно із якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті у розібраному вигляді), разом із відповідними супровідними документами. Митна вартість вказаного товару визначена декларантом за ціною договору. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийняте рішення про коригування митної вартості за резервним методом від 22.05.2024 №UA209000/2024/900448/2 та визначена інша митна вартість товарів.

Також на виконання умов Контракту від 26.10.2022 № TTC2208136, згідно рахунку-фактури (інвойсу) № ТТС2308249-9 від 23.03.2024 Покупець придбав у Продавця товар загальною вартістю 26 418,70 доларів США. З метою митного оформлення придбаного товару та його випуску у вільний обіг, 23.05.2024 позивач подав до митного органу електрону митну декларацію № 24UA08U7 згідно із якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті у розібраному вигляді), разом із відповідними супровідними документами. Митна вартість вказаного товару визначена декларантом за ціною договору. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийняте рішення про коригування митної вартості за резервним методом від 23.05.2024 №UA209000/2024/900453/2 та визначена інша митна вартість товарів.

Позивач вважає протиправними спірні рішення, покликаючись на те, що митний орган не обґрунтував свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржувані рішення не містять передбачених ст. 55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваних рішеннях, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданих митних деклараціях і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Тому, як стверджує позивач, спірні рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Із наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 17.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.07.2024 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову мотивуючи тим, що до митного оформлення надійшла митна декларація № 24UA07U6 від 22.05.2024 та митна декларація №24UA08U7 від 23.05.2024 про ввезення позивачем на митну територію України товару - батутів у комплекті в розібраному вигляді. За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів та додатково наданих на вимогу митного органу, Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару та прийняла рішення від 22.05.2024 № UA209000/2024/900448/2 та від 23.05.2024 №UA209000/2024/900453/2 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України відповідачем здійснений контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. У рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України за результатами опрацювання документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Стверджує, що надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

05.07.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, в якому вказує, що посадова особа митного органу у рішенні про коригування митної вартості має зазначити, зокрема, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також зазначається детальна інформація та джерела, які були використані митним органом з чітким посиланням на номери та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Однак наведена митницею інформація у повній мірі не внесена до оскаржуваних рішень. Позивач зауважує, що дослідивши надані відповідачем митні декларації, що слугували джерелами інформації для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, виявлені суттєві розбіжності. Вищевказане, у свою чергу, свідчить про те, що посадова особа митного органу не дотримала вимог чинного законодавства та безпідставно здійснила коригування митної вартості товару. Вважає, що відзив на позовну заяву не обґрунтовує законність прийняття оскаржуваних рішень, не доказана правомірність прийнятих ним рішень, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Розглянувши наявні у справі документи, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

26.10.2022 компанія "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD", CHINA (Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сікер" (Покупець) уклали зовнішньоекономічний Контракт № TTC2208136 (далі - Контракт № TTC2208136), за умовами пункту 1.1. розділу І якого у порядку та на умовах, визначених цим контрактом Продавець постачає і передає у власність Покупця батути, а також їх комплектуючі (надалі Товар), а Покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання умов зовнішньоекономічного Контракту № TTC2208136 від 26.10.2022 "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD" здійснені наступні поставки:

1) згідно рахунку-фактури (інвойсу) № ТТС2308249-5 від 22.03.2024 Покупець придбав у Продавця товар загальною вартістю 25 234,75 доларів США.

22.05.2024 ТОВ "Сікер" через уповноваженого брокера подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA07U6, згідно із якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті в розібраному вигляді).

Разом із митною декларацією позивач подав відповідачу наступні документи: Контракт № ТТС2208136 від 26.10.2022; рахунок-проформу № TTC2308249-5 від 15.11.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № TTC2308249-5 від 22.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 1072 від 29.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 908 від 21.11.2023; Договір про перевезення №24.01/2024 від 21.05.2024; Договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 77 від 21.05.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1808-ICT від 17.05.2024; автотранспортну накладну б/н від 21.05.2024; Коносамент №DK24030603CNNGBPLGDNFD від 02.04.2024; прайс-лист від 15.11.2023; Інтернет-пропозицію.

Відповідно до ст. 53 МК України митний орган надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості. ТОВ "Сікер" надало відповідачу витребувані документи: прайс-лист та інтернет-пропозицію.

22.05.2024 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900448/2 у графі 33 якого зазначено:

"…В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі-МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

За результатами проведеного опрацювання встановлено:

- поставка товару здійснюється на підставі контракту від 26.10.2022 р. за №ТТ2208136 далі - (контракт), укладеного між компанією ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA (продавець) та ТОВ "СІКЕР" в особі директора Бобка Павла Зеновійовича (покупець). Слід відмітити, що ні в преамбулі Контракту ні в реквізитах такого відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання контракту від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA. Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність", суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладення договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладення договору (контракту). Однак, перевірити здатність на укладення договору сторони продавця, із наданих документів, є неможливим. Необхідність наявності такої уповноваженої особи підтверджується також і п. 10 Контракту, яким передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін.

- відповідно до п 1.2 Контракту Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень Покупця, які до митного оформлення декларантом не надано;

- пунктом 10 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття "повне виконання". При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак контракт від 26.10.2022 р. № TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

- згідно п. 1.3. Контракту, найменування, асортимент, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджується Сторонами на кожну партію та визначається у Проформі інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. За аналізом положень контракту, таким не передбачений порядок погодження проформи інвойс, однак враховуючи, що така Проформа являється невід`ємною частиною контракту, то розуміється, що Проформа інвойс погоджується сторонами шляхом її безпосереднього підписання. Надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-5 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також за даних обставин слід вважати, що декларантом не у повному обсязі надано контракт та усі додатки до такого;

- для підтвердження транспортно-експедиторських витрат декларантом надано рахунок - фактуру від 17.05.2024 року за № 1808-ІСТ, відповідно до якого загальна вартість організації транспортно - експедиторських послуг складає 4900 доларів США з терміном оплати 1 день. Однак, з урахування встановленого терміну оплати декларантом не надано визначених пунктом 3.1 договору транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022 року, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури;

- до митного оформлення надано рахунок № 77 від 21.05.2024 виставленого на підставі договору-заявки 24.01/2024 від 21.05.2024. Однак такий договір-заявка до митного оформлення не надано. - у гр. 44 митної декларації декларантом зазначено документ під кодом 4301 (Договір контракт про перевезення) із позначкою "d", під №21.04/2024 від 21.05.2024, однак такий до митного оформлення не доданий.

Отже, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог ч. 21 статті 58 Митного кодексу.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом на вимогу митного органу надіслано прайс - лист, інтернет пропозиція. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД №U209140/2024/10031 від 10.04.2024 р., рівень митної вартості становить 3,7501 дол. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось…".

За результатами розгляду поданих документів митний орган сформував картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001739.

2) згідно рахунку-фактури (інвойсу) № ТТС2308249-9 від 23.03.2024 Покупець придбав у Продавця товар загальною вартістю 26 418,70 доларів США.

23.05.2024 ТОВ "Сікер" через уповноваженого брокера подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA08U7, згідно із якою до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 батути в комплекті в розібраному вигляді).

Разом із митною декларацією позивач подав відповідачу наступні документи: Контракт № ТТС2208136 від 26.10.2022; рахунок-проформу № TTC2308249-9 від 15.11.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № TTC2308249-9 від 23.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 1079 від 30.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 912 від 21.11.2023; Договір про перевезення №24.01/2024 від 21.05.2024; Договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 80 від 22.05.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1813-ICT від 17.05.2024; коносамент № DK24030606CNNGBPLGDNFD від 02.04.2024; автотранспортну накладну б/н від 22.05.2024; прайс-лист від 15.11.2023; Інтернет-пропозицію.

Відповідно до статті 53 Митного Кодексу України митний орган надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

ТОВ "Сікер" надало відповідачу витребувані документи: прайс-лист та інтернет-пропозицію.

23.05.2024 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900453/2 у графі 33 якого зазначено:

"…В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі-МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

За результатами проведеного опрацювання встановлено:

- поставка товару здійснюється на підставі контракту від 26.10.2022 р. за №ТТ2208136 далі - (контракт), укладеного між компанією ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA (продавець) та ТОВ "СІКЕР" в особі директора Бобка Павла Зеновійовича (покупець). Слід відмітити, що ні в преамбулі Контракту, ні в реквізитах такого відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання контракту від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA. Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладення договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладення договору (контракту). Однак, перевірити здатність на укладення договору сторони продавця, із наданих документів, є неможливим. Необхідність наявності такої уповноваженої особи підтверджується також і п. 10 Контракту, яким передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін.

- відповідно до п 1.2 Контракту Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень Покупця, які до митного оформлення декларантом не надано;

- пунктом 10 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття "повне виконання". При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак контракт від 26.10.2022 р. № TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

- згідно п. 1.3. Контракту, найменування, асортимент, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджується Сторонами на кожну партію та визначається у Проформі інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. За аналізом положень контракту, таким не передбачений порядок погодження проформи інвойс, однак враховуючи, що така Проформа являється невід`ємною частиною контракту, то розуміється, що Проформа інвойс погоджується сторонами шляхом її безпосереднього підписання. Надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-9 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також за даних обставин слід вважати, що декларантом не у повному обсязі надано контракт та усі додатки до такого;

- для підтвердження оплати за оцінювані товари надано платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.11.2023 р. за № 912 та від 30.04.2024 за № 1079, які не можуть бути взяті до уваги як банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів, оскільки не відповідають вимогам Закону №1591-ІХ та Постанови № 216, не містить найменування та місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача та банка-кореспондента, номера рахунку, зокрема тих, що зазначені в пункті 11 контракту;

- наданий рахунок на оплату транспортних послуг № 80 від 22.05.2024 виставлений ПП Транс Олег Плюс на підставі Договору-заявки № 24.01/2024 від 21.05.2024. Договір-заявку № 24.01/2024 від 21.05.2024 до митного оформлення не подано.

Отже, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог ч. 21 статті 58 Митного кодексу.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару

Декларантом на вимогу митного органу надіслано прайс - лист, інтернет пропозиція. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД №U209140/2024/10031 від 10.04.2024 р., рівень митної вартості становить 3,7501 дол. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось…".

За результатами розгляду поданих документів митний орган сформував картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001757.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 №UA209000/2024/900448/2 та від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2 протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною третьою ст. 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі № 809/857/17.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Також суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17).

Частиною другою ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з якими декларант не зобов`язаний доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

За результатами опрацювання наданих декларантом документів відповідачем витребувані у ТОВ "Сікер" додаткові документи, зокрема, всі документи, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 53 МК України, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідна вимога не містить.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу наданий пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Для підтвердження митної вартості товару декларант по митній декларації №24UA07U6 від 22.05.2024 надав такі документи: Контракт № ТТС2208136 від 26.10.2022; рахунок-проформу № TTC2308249-5 від 15.11.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) №TTC2308249-5 від 22.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №1072 від 29.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 908 від 21.11.2023; Договір про перевезення № 24.01/2024 від 21.05.2024; Договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 77 від 21.05.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №N1808-ICT від 17.05.2024; автотранспортну накладну б/н від 21.05.2024; Коносамент №DK24030603CNNGBPLGDNFD від 02.04.2024; Прайс-лист від 15.11.2023; Інтернет-пропозицію.

Відповідач оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів 22.05.2024 № UA209000/2024/900448/2 витребував у ТОВ "Сікер" всі документи за переліком, визначеним у ст. 53 МК України, не взявши до уваги надані позивачем документи.

При цьому митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 № UA209000/2024/900448/2 відповідач вказав на наступні підстави:

"… - поставка товару здійснюється на підставі контракту від 26.10.2022 за №ТТ2208136 від 26.10.2022 за № ТТС2208136 далі - (Контракт), укладеного між компанією ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA (Продавець) та ТОВ "СІКЕР" в особі директора Бобка Павла Зеновійовича (Покупець). Слід відмітити, що ні в преамбулі Контракту ні в реквізитах такого відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання контракту від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA. Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність", суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладення договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладення договору (контракту). Однак, перевірити здатність на укладення договору сторони продавця, із наданих документів, є неможливим. Необхідність наявності такої уповноваженої особи підтверджується також і п. 10 Контракту, яким передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін.

- відповідно до п 1.2 Контракту Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень Покупця, які до митного оформлення декларантом не надано;

- пунктом 10 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття «повне виконання». При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак контракт від 26.10.2022 р. №TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

- згідно п. 1.3. Контракту, найменування, асортимент, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджується Сторонами на кожну партію та визначається у Проформі інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. За аналізом положень контракту, таким не передбачений порядок погодження проформи інвойс, однак враховуючи, що така Проформа являється невід`ємною частиною контракту, то розуміється, що Проформа інвойс погоджується сторонами шляхом її безпосереднього підписання. Надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-5 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також за даних обставин слід вважати, що декларантом не у повному обсязі надано контракт та усі додатки до такого;

- для підтвердження транспортно-експедиторських витрат декларантом надано рахунок - фактуру від 17.05.2024 за № 1808-ІСТ, відповідно до якого загальна вартість організації транспортно - експедиторських послуг складає 4900 доларів США з терміном оплати 1 день. Однак, з урахування встановленого терміну оплати декларантом не надано визначених пунктом 3.1 договору транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022 року, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку- фактури;

- до митного оформлення надано рахунок № 77 від 21.05.2024 виставленого на підставі договору-заявки 24.01/2024 від 21.05.2024. Однак такий договір-заявка до митного оформлення не надано.

- у гр. 44 митної декларації декларантом зазначено документ під кодом 4301 (Договір контракт про перевезення) із позначкою "d" під № 21.04/2024 від 21.05.2024, однак такий до митного оформлення не доданий…

… Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість …".

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, зважаючи на таке.

Щодо доводів відповідача про те, що поставка товару здійснюється на підставі Контракту від 26.10.2022 за № ТТС2208136, в якому відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання його від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO,LTD., проте п. 10 Контракту передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін, суд зазначає, що на законодавчому рівні не визначено форми зовнішньоекономічних договорів (контрактів). Положення про форму зовнішньоекономічних договорів було затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 201 від 06.09.2001, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 1275 від 06.07.2020.

Відтак, твердження митниці про відсутність відомостей про особу, уповноважену на укладання та підписання від імені продавця зовнішньоекономічного договору як підставу для винесення рішення про коригування митної вартості товарів є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач подав митному органу лист-роз`яснення від "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD" від 21.03.2024 щодо особи, яка підписала відповідний контракт, який суд вважає належним та допустимим доказом.

Щодо твердження митного органу про те, що "…Відповідно до п. 1.2 контракту №ТТС2208136 від 26.10.2022 передбачено, що "продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця". Замовлення до митного оформлення не подавалось" суд погоджується із позивачем, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє позивач. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Усі витрати на товар, які поніс позивач за Контрактом № ТТС2208136 від 26.10.2022 включені у заявлену митну вартість.

Окрім того, судом встановлено, що до митного контролю позивач подав рахунок-проформу № TTC2308249-5 від 15.11.2023, яка по суті і виконувала роль замовлення.

Щодо доводів відповідача про те, що Контракт від 26.10.2022 № TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів, то суд зазначає, що згідно з ст. 382 ГК України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнаний недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або чинним міжнародним договорам, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки посадові особи митниці не вказують положення закону, згідно якими укладений зовнішньоекономічний договір є недійсним та не подають рішення суду, відповідно до якого вказаний договір визнано судом недійсним, то цей договір є правомірним.

Суд встановив, що у пункті 10 "Інші умови договору" Контракту № ТТС2208136 від 26.10.2022 передбачено "даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами". У пункті 3 цього Контракту "Ціна та загальна вартість" вказано, що "… загальна вартість товару, що поставляється за цим контрактом, становить не більше 2 000 000, 000 USD".

Суд зазначає, що Контракт № TTC2208136 від 26.10.2022 є довгостроковий та розрахований на велику кількість поставок, до повного виконання та розрахунку між сторонами. Наведене відповідає положенням як ГК України, так і ЦК України.

Щодо покликанн відповідача на те, що "надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-5 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари", суд зазначає, що рахунок-проформа за своєю суттю є попереднім інвойсом та існує для узгодження ціни, обсягу поставки, і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс.

Так, пунктом 1.3. Контракту № TTC2208136 від 26.10.2022 не передбачено, що рахунок-проформа вважається погодженою лише у разі підписанні такого документа продавцем та покупцем. Цим пунктом закріплено, що сторони узгоджують найменування, кількість, ціну товару, однак не конкретизується способи такого "узгодження".

Щодо доводів відповідача про те, що "декларантом не надано визначених пунктом 3.1 договору транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022 року, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури", суд відмічає, що на підтвердження витрат на транспортування, декларантом позивача були подані відповідачу наступні документи: Договір про перевезення № 24.01/2024 від 21.05.2024; Договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 77 від 21.05.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №N1808-ICT від 17.05.2024; автотранспортну накладну б/н від 21.05.2024; Коносамент №DK24030603CNNGBPLGDNFD від 02.04.2024.

Суд зазначає, що відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості.

До позову позивачем також долучений банківський платіжний документ № 1116 від 21.05.2024, що підтверджує здійснену позивачем оплату за транспортні послуги, згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1808-ICT від 17.05.2024, який суд вважає належним та допустимим доказом.

Таким чином, усі понесені ТОВ "Сікер" витрати на транспортування підтверджені документально.

Щодо посилання відповідача на те, що "до митного оформлення надано рахунок №77 від 21.05.2024 виставленого на підставі договору-заявки 24.01/2024 від 21.05.2024. Однак такий договір-заявка до митного оформлення не надано… у гр. 44 митної декларації декларантом зазначено документ під кодом 4301 (Договір контракт про перевезення) із позначкою "d", під № 21.04/2024 від 21.05.2024, однак такий до митного оформлення не доданий", то суд встановив, що у графі 44 митної декларації №24UA07U6 від 22.05.2024, двічі зазначено код "4301", під якими містяться два документи Договір транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022 та Договір -заявка № 24.01/2024 від 21.05.2024, які були подані декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Позначка "d" біля коду у графі 44 митної декларації згідно Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684 означає, що вказаний документ наявний у декларанта, однак на вимогу, митний орган має право витребувати ці документи. Такої вимоги відповідач не заявляв.

З урахуванням наведеного та відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості, в тому числі і ті, які підтверджували транспортні витрати.

Для підтвердження митної вартості товару ТОВ "Сікер" по митній декларації №24UA08U7 від 23.05.2024 надав наступні документи: Контракт №ТТС2208136 від 26.10.2022; рахунок-проформу № TTC2308249-9 від 15.11.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № TTC2308249-9 від 23.03.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 1079 від 30.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 912 від 21.11.2023; Договір про перевезення № 24.01/2024 від 21.05.2024; Договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 80 від 22.05.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1813-ICT від 17.05.2024; Коносамент №DK24030606CNNGBPLGDNFD від 02.04.2024; автотранспортну накладну б/н від 22.05.2024; Прайс-лист від 15.11.2023; Інтернет-пропозицію.

Відповідач оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2 витребував у ТОВ "Сікер" всі документи за переліком, визначеним у ст. 53 МК України, не взявши до уваги надані позивачем документи.

При цьому, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2 відповідач вказав на наступні підстави:

" … - поставка товару здійснюється на підставі контракту від 26.10.2022 р. за №ТТ2208136 далі - (контракт), укладеного між компанією ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA (продавець) та ТОВ "СІКЕР" в особі директора Бобка Павла Зеновійовича (покупець). Слід відмітити, що ні в преамбулі Контракту ні в реквізитах такого відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання контракту від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO.,LTD, CHINA. Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність", суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладення договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладення договору (контракту). Однак, перевірити здатність на укладення договору сторони продавця, із наданих документів, є неможливим. Необхідність наявності такої уповноваженої особи підтверджується також і п. 10 Контракту, яким передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін;

- відповідно до п 1.2 Контракту Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень Покупця, які до митного оформлення декларантом не надано;

- пунктом 10 Контракту передбачається, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами. У той же час контрактом не визначено поняття «повне виконання». При цьому, із урахуванням того, що контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак контракт від 26.10.2022 № TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

- згідно п. 1.3. Контракту, найменування, асортимент, кількість та ціна за одиницю Товару узгоджується Сторонами на кожну партію та визначається у Проформі інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. За аналізом положень контракту, таким не передбачений порядок погодження проформи інвойс, однак враховуючи, що така Проформа являється невід`ємною частиною контракту, то розуміється, що Проформа інвойс погоджується сторонами шляхом її безпосереднього підписання. Надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-9 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також за даних обставин слід вважати, що декларантом не у повному обсязі надано контракт та усі додатки до такого;

- для підтвердження оплати за оцінювані товари надано платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.11.2023 за № 912 та від 30.04.2024 за № 1079, які не можуть бути взяті до уваги як банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів оскільки не відповідають вимогам Закону № 1591-ІХ та Постанови № 216, не містить найменування та місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача та банка-кореспондента, номера рахунку, зокрема тих, що зазначені в пункті 11 контракту;

- наданий рахунок на оплату транспортних послуг № 80 від 22.05.2024 виставлений ПП Транс Олег Плюс на підставі Договору-заявки № 24.01/2024 від 21.05.2024. Договір -заявку № 24.01/2024 від 21.05.2024 до митного оформлення не подано.

… Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…".

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, зважаючи на таке.

Щодо посилання відповідача на те, що поставка товару здійснюється на підставі Контракту від 26.10.2022 за № ТТС2208136 в якому відсутні відомості про особу, уповноважену на укладання та підписання його від імені компанії ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO,LTD., проте п. 10 Контракту передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Контракту здійснені за умови, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін, суд зазначає, що на законодавчому рівні не визначено форми зовнішньоекономічних договорів (контрактів). Положення про форму зовнішньоекономічних договорів було затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 201 від 06.09.2001, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 1275 від 06.07.2020.

Відтак доводи відповідача про відсутність відомостей про особу, уповноважену на укладання та підписання від імені продавця зовнішньоекономічного договору як підставу для винесення рішення про коригування митної вартості товарів є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач надав митному органу лист-роз`яснення від "ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD" від 21.03.2024 щодо особи, яка підписала відповідний Контракт, який суд вважає належним та допустимим доказом.

Щодо доводів відповідача про те, що "…Відповідно до п. 1.2 Контракту №ТТС2208136 від 26.10.2022 передбачено, що "продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця". Замовлення до митного оформлення не подавалось" суд погоджується із позивачем, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє позивач. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Усі витрати на товар, які поніс позивач за Контрактом № ТТС2208136 від 26.10.2022 включені до заявленої митної вартості.

Окрім того, суд встановив, що до митного контролю позивач надав рахунок-проформу № TTC2308249-9 від 15.11.2023, яка по суті і виконувала роль замовлення.

Щодо покликання відповідача на те, що платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.11.2023 за № 912 та від 30.04.2024 за № 1079, не можуть бути взяті до уваги як банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів, оскільки не відповідають вимогам Закону № 1591-IX та Постанови № 216 та не містять найменування та місцезнаходження надавача платіжних послуг отримувача та банка-кореспондента, номера рахунку отримувача, зокрема тих, що зазначені в пункті 11 Контракту, слід врахувати таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про платіжні послуги", платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Згідно з Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України 28.07.2008 № 216, а саме Розділом 2 - Порядок оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, пунктом 14 передбачено обов`язкові реквізити, які має містити платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, зокрема у підпункті 8 зазначено платіжна інструкція в іноземній валюті повинна містити найменування надавача платіжних послуг отримувача [для банку - SWIFTкод/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача; для небанківського надавача платіжних послуг отримувача - SWIFT-код/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача, у якого небанківський надавач платіжних послуг має відкритий розрахунковий рахунок та номер розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг].

Суд наголошує, що у пункті 57 банківських платіжних документів № 912 від 21.11.2023 та № 1079 від 30.04.2024 вказаний SWIFT-код банку отримувача, а саме: ABOCCNBJ110, що співпадає з SWIFT-кодом зазначеним у пункті 11 "Реквізити сторін" Контракту №TTC2208136 від 26.10.2022.

Відповідно, суд зазначає, що платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.11.2023 №912 та від 30.04.2024 № 1079, містять необхідні реквізити для ідентифікації особи платника та отримувача.

Щодо доводів відповідача на те, що Контракт від 26.10.2022 № TTC2208136 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів, то суд зазначає, що згідно з ст. 382 ГК України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнаний недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або чинним міжнародним договорам, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки посадові особи митниці не вказують положення закону, згідно якими укладений зовнішньоекономічний договір є недійсним та не подають рішення суду, відповідно до якого вказаний договір визнано судом недійсним, то цей договір є правомірним.

Так, у пункті 10 "Інші умови договору" Контракту від 26.10.2022 № TTC2208136 передбачено "даний контракт вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного його виконання та розрахунку між сторонами". У пункті 3 Контракту "Ціна та загальна вартість" вказано, що "… загальна вартість товару, що поставляється за цим контрактом, становить не більше 2 000 000, 000 USD".

Суд зазначає, що Контракт TTC2208136 від 26.10.2022 є довгостроковий та розрахований на велику кількість поставок, до повного виконання та розрахунку між сторонами. Наведене відповідає положенням як ГК України, так і ЦК України.

Щодо покликання відповідача на те, що "надана до митного оформлення копія проформа інвойс № TTC2308249-9 від 15.11.2023 підписаний лише стороною продавцем та не підписаний стороною покупця, а відтак така не вважається погодженою, що в свою чергу такий документ не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари", суд зазначає, що рахунок-проформа за своєю суттю є попереднім інвойсом та існує для узгодження ціни, обсягу поставки, і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс.

Суд зауважує, що пунктом 1.3. Контракту № TTC2208136 від 26.10.2022 не передбачено, що рахунок-проформа вважається погодженою лише в разі підписанні такого документа продавцем та покупцем. У вказаному положенні вказано лише, що сторони узгоджують найменування, кількість, ціну товару, однак не конкретизується способи такого узгодження.

Щодо доводів відповідача про те, що "Договір -заявку № 24.01/2024 від 21.05.2024 до митного оформлення не подано", то суд встановив, що у графі 44 митної декларації №24UA08U7 від 23.05.2024, двічі зазначено код "4301", під якими містяться два документи Договір транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022 та Договір -заявка № 24.01/2024 від 21.05.2024, які були подані декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Позначка "d" біля коду у графі 44 митної декларації згідно Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684 означає, що вказаний документ наявний у декларанта, однак на вимогу, митний орган має право витребувати ці документи. Такої вимоги відповідач не заявляв.

З урахуванням наведеного та відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості, в тому числі і ті, які підтверджували транспортні витрати.

Частиною 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Як вбачається зі змісту граф 33 спірних рішень про коригування митної вартості:

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 №/2024/900448/2 (тов. № 1) джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209140/2024/10031 від 10.04.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3, 7501 дол. США/кг, по якій тов. 1 оформлявся по 6 (резервному) методу, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром. Позивачем імпортувався товар вагою нетто 15 585, 4 кг, а в митній декларації, яку митний орган бере як джерело 12 755, 5 кг. Таким чином наявна відмінність у вазі товару.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 №UA209000/2024/900453/2 (тов. № 1) джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209140/2024/10031 від 10.04.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,7501 дол. США/кг, по якій тов. 1 оформлявся по 6 (резервному) методу, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром. Позивачем імпортувався товар вагою нетто 15 867 кг, а в митній декларації, яку митний орган бере як джерело 12 755, 5 кг. Таким чином наявна відмінність у вазі товару.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15 висновував, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Висновки відповідача надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення від 22.05.2024 №UA209000/2024/900448/2 та від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2 митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Сікер" у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.05.2024 № UA209000/2024/900448/2.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 23.05.2024 № UA209000/2024/900453/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сікер" (81332, Львівська область, Мостиський район, с. Гостинцеве, вул. Львівська, буд. 2, офіс 101; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 8 407 (вісім тисяч чотириста сім) грн 30 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна