Справа № 317/6010/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2025 року м. Дніпросправа № 317/6010/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10.12.2024, (суддя суду першої інстанції Нікітін В.В.), прийняте у відкритому судовому засідання в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №317/6010/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Інспектор 1 взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиненко Олег Сергійович про визнання протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

13.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3403454 від 03.11.2024. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою інспектора 1 взводу УПП роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Мартиненком О.С. серії ЕНА № 3403454 від 03.11.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що 03.11.2024 о 14-39 год. в м. Кам`янське Дніпропетровської області Кам`янського району, шосе Єлизаветовське, 29 км, ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo FH440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Krone SD2 H3 д.н.з. НОМЕР_2 , що має ознаки переобладнання, напівпричеп тентований переобладнано в платформу та встановлено додаткове обладнання, чим порушив п.31.3.а ПДР. Позивач вважає, що постанова була винесена без з`ясування обставин, а саме він не порушував ПДР, оскільки зняття тенту не належить до технічних несправностей транспортного засобу, з якими відповідно до встановлених правил його експлуатація забороняється. У зв`язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд скасувати постанову серії ЕНА №3403454 від 03.11.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340,00 грн., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Запорізький районний суд Запорізької області рішенням від 10.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправною та скасував постанову серії ЕНА № 3403454 від 03.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрив у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись не порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині стягнення на користь позивача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн та прийняти нову постанову про відмову в стягнення судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судові витрати, що заявлені позивачем до відшкодування є завищеними, оскільки ця справа не є складною. Позивачем не доведено, що розмір понесених витрат є пропорційним до складності справи, а сплата таких коштів є необхідною та неминучою.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, на підтвердження понесених витрат позивачем подано копію договору про надання правової допомоги від 08.11.2024, відповідно до якого виконавець зобов`язується надати замовнику визначену цим договором правову допомогу щодо захисту його інтересів, зокрема, в Запорізькому районному суді Запорізької області по оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху Серії ЕНА №3403454, а замовник зобов`язується сплатити такі послуги. На підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов договору складається акт наданих послуг. Водночас договір містить зазначення, що вартість послуг з правничої допомоги становить 5000 грн.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 5000.00 грн. не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням реального часу, необхідного для виконання відповідних робіт (послуг), відтак заява позивача не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, враховуючи складність даної справи та необхідний (адекватний) обсяг наданої правової допомоги позивачу у даній справі, вважає належним відшкодуванням витрат на правничу допомогу суму коштів у розмірі 1000 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині стягнення на користь позивача витрат з правничої допомоги у сумі 4000 грн, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321. 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10.12.2024 в адміністративній №317/6010/24 скасувати в частині стягнення з Департамента патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. та відмовити в задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу в названій частині.

В іншій частині рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10.12.2024 в адміністративній №317/6010/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник