Справа № 461/9136/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 461/9136/24 пров. № А/857/833/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2024 року, прийняте суддею Стрельбицьким В.В. у місті Львові, повний текст складено 19 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (надалі Міжрегіональне управління, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/20538/317/НП/ПТ/ПС від 05.09.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за ст. 188-4 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнення судових витрат на оплату судового збору в розмірі 605,60 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., а також сплачений розмір штрафу в розмірі 1020 грн..

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2024 відмовлено в позові.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що надіслання виклику позивача для дачі пояснень та складення протоколу підтверджується доказами скерування поштових відправлень.

Суд звернув увагу на те, що законодавством не передбачено обов`язку Міжрегіонального управління вживати заходів спрямованих на встановлення факту одержання суб`єктом господарювання адресованого їм виклику.

Суд відхилив доводи позивача про те, що документи, зазначені у вимозі відповідача були власноручно ним доставлені, позаяк подібне не підтверджено жодними доказами.

Разом з тим, лист ТОВ «Галицький будівельний гарант» від 01.08.2024 № 216 доставлено на адресу Міжрегіонального управління лише 19.08.2024, тобто поза межами строку, встановленого у вимозі про надання документів.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що вимога датована 18.07.2024, а час до якого вказані документи мали бути надані відповідачу спливав в середині наступного дня, а саме о 13 год. 30 хв. 19 липня 2024. Таким чином єдиним способом зібрати та надати документи в строк було надання їх наручно.

У відповідності з вимогою інженером з охорони праці ТОВ «Галицький будівельний гарант» Штойко В.М. увесь комплект документів було наручно доставлено Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці та надано для ознайомлення.

На вимогу суду детальніше описати вищезазначену подію були надані письмові пояснення представника позивача, згідно яких останній вказує на те, що документи які зазначені у вимозі інженером з охорони праці ТОВ «Галицький Будівельний Гарант» Штойко В.М. були передані власноруч представникам відповідача 19.07.2024 приблизно о 11 годині за місцем знаходження відповідача. Перевірку вказаних документів вели ОСОБА_2 , Мартиняк І.Л., ОСОБА_3 , а також чотири працівники відповідача, які ОСОБА_4 відомі не були

Вказані обставини судом не були ані досліджені, ані описані в оскаржуваному рішенні суду.

Щодо твердження про порушення позивачем обов`язку щодо допуску контролюючих органів до перевірки, то факт зазначення у протоколі адреси, де проводився відповідний захід, жодним чином не спростовує факту невиконання відповідної вимоги контролюючого органу.

Така позиція суду позивачу абсолютно не зрозуміла, оскільки працівниками Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/20538/334/П/ПТ від 05.09.2024, в описовій частині якого чітко вказано про те, що працівники відповідача перебували за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Лікарська, 12 (територія будівельного майданчика) та опитували працівників. Якщо б не допуск мав місце то б жодні працівники допитані на будівельному майданчику б не були.

Просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.07.2024 Міжрегіональним управлінням на підставі абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці від 23.04.2024 №Д-33/1/4.1-24а, звернення від 10.07.2024 вх. № С-794/ЗХ-2, листа погодження Державної служби з питань праці від 15.07.2024 № ЦА-3497/1/2.4.1-24а, видано наказ від 17.07.2024 № 372/ЗХ-ЗК «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ТОВ «Галицький будівельний гарант».

На виконання наказу від 17.07.2024 № 372/ЗХ-ЗК сформовано направлення від 17.07.2024 № ЗХ/1/11196-24, яким уповноважено інспекторів на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю, з урахуванням частини 1 статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у сфері охорони праці у ТОВ «Галицький будівельний гарант» у період з 18.07.2024 по 19.07.2024.

18.07.2024, на виконання вищезазначених рішень та вказівок, посадовою особою Міжрегіонального управління позивачу вручено вимогу про надання документів №ЗХ/ЛВ/31501/083-119/НД, якою в.о. директора ТОВ «Галицький будівельний гарант» Кровіцького Б.І. зобов`язано у строк до 13 год. 30 хв. 19 липня 2024 надати документи. Дана вимога того ж дня була отримана, що підтверджується його особистим підписом у відповідному документі і не оспорюється позивачем.

Однак, станом на 13 год. 30 хв. в.о. директора ТОВ «Галицький будівельний гарант» Кровіцьким Б.І. не надано документів зазначених у пунктах 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 вимоги від 18.07.2024 № ЗХ/ЛВ/20538/080/НД, а також не надано безперешкодного доступу посадовим особам Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці для проведення заходу державного контролю у формі перевірки на предмет додержання законодавства у сфері охорони праці за адресою Львівська обл., смт. Брюховичі, вул. Лікарська, 12 (територія будівельного майданчика), чим створено перешкоди у проведенні заходу державного контролю та для діяльності Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, здійснює державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці та порушено статтю 265 КЗпП України.

У зв`язку з цим, було складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю у формі перевірки у ТОВ «Галицький будівельний гарант» від 19.07.2024 № ЗХ/ЛВ/20538/334-317/НП.

22.07.2024 поштовим відправленням № 347 на адресу позивача скеровано виклик на складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 188-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення на 30 липня 2024 на 15 год. 30 хв.

Враховуючи те, що у зазначений час позивач не з`явився для складення протоколу про адміністративне правопорушення 21.08.2024 та надання пояснень, позивачу листом від 21.08.2024 № ЗХ/3.1/13019-24 скеровано повторний виклик на складення протоколу на 15 год. 30 хв. 05.09.2024.

Як вбачається, з викликів наведених вище, такі скеровано ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , яка наведена самим позивачем у позовній заяві, що прямо відображено у тексті викликів у найменуванні адресата.

Із наявних у матеріалах справи трекінгів поштових відправлень, квитанції опису вкладення у цінний лист, також засвідчується факт скерування поштових відправлень за №347 та №936 позивачу на адресу очолюваного ним товариства.

За результатами розгляду справи посадовою особою Міжрегіонального управління складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 № ЗХ/ЛВ/20538/317/НП/ПТ та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 05.09.2024 №ЗХ/ЛВ/20538/317/НП/ПТ/ПС, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 188-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

04.11.2024, на підставі наведеної вище постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 №ЗХ/ЛВ/20538/317/НП/ПТ/ ПС, державним виконавцем Франківського відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жоронклей О.А. відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1020 грн.

06.11.2024 вказаний штраф разом з відповідними зборами був сплачений.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (надалі як і раніше - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з положеннями статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу (абзац 5 частини 1 статті 6).

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За результатами здійснення позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (частина 6 статті 7 Закону №877-V).

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.

Підставою здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) стала стаття 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-IX (далі - Закон №2136), яка набула чинності з 19.07.2022.

Відповідно до положень вказаної статті у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються, зокрема за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 5 статті 7 Закону №877-V встановлено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Отже, обов`язковою умовою для здійснення заходу (перевірки) є пред`явлення посадовими особами органу державного нагляду (контролю) керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надання їх копії суб`єкту господарювання.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону №877-V у разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

У спорі з подібними правовідносинами Верховний Суд у постанові від 26.01.2023 у справі № 420/13105/20 зазначив, що відмовою у допуску до проведення відвідування, зокрема є ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

При цьому виснував, що створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) у його проведенні, отриманні необхідної інформацію, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для складання акта про неможливість проведення заходу державного нагляду (контролю).

Отже, фактичні обставини створення перешкод у проведенні позапланового заходу мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, які підтверджують також те, що перешкоди створюються саме об`єктом відвідування.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю, має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень, витребувані документи мають містити інформацію/ відомості з питань, які є предметом перевірки. Водночас, ненадання на обов`язкову до виконання вимогу інспектора праці витребуваних документів, що зумовило неможливість реалізації наявного в нього повноваження, розцінюється як створення перешкод у проведенні перевірки (інспекційного відвідування).

Відповідач склав акт про неможливість проведення заходу державного нагляду (контролю) акт №ЗХ/ЛВ/20538/334 від 19.07.2024 у зв`язку із ненаданням доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта перевірки/інспекційного відвідування, в яких використовується наймана праця та у зв`язку із ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом перевірки, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів.

Скаржник в апеляційній скарзі покликається на те, що документи зазначені у п. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 вимоги про надання документів від 18.07.2024 №ЗХ/ЛВ/20538/080/НД були надані в строк, оскільки у відповідності з цією вимогою інженером з охорони праці ТОВ «Галицький будівельний гарант» увесь комплект документів (від 1 до 16 пункту) було власноручно доставлено у Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Однак, зазначене не підтверджене ані в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду.

Письмове пояснення представника позивача з приводу зазначеного питання нічим не підтверджується.

Також колегія суддів вважає вірним покликання суду першої інстанції на те, що факт скерування таких документів поштою після завершення часу встановленого у відповідній вимозі також не спростовує факту вчинення правопорушення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що лист ТОВ «Галицький будівельний гарант» від 01.08.2024 № 216 доставлено на адресу Міжрегіонального управління лише 19.08.2024, що підтверджується штрих кодом на конверті поштового відправлення №130, тобто із пропуском встановленого у вимозі про надання документів строку до 13 год 30 хв. 19.07.2024.

Апелянтом також не спростовані доводи відповідача про те, що позивачем порушено обов`язок суб`єкта господарювання, встановлений абзацом 2 частини першої статті 11 Закону № 877-V щодо допуску контролюючих органів до проведення заходів державного нагляду (контролю).

Апелянт покликається на те, що йому не зрозуміла позиція суду першої інстанції про те, що факт зазначення у протоколі адреси, де проводився відповідний захід, жодним чином не спростовує факту невиконання відповідної вимоги контролюючого органу, оскільки, на думку позивача, в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 № ЗХ/ЛВ/20538/334/П/ПТ чітко вказано про те, що працівники відповідача перебували за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Лікарська, 12 (територія будівельного майданчика) та опитували працівників.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про перебування представників відповідача за адресою об`єкта - Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Лікарська, 12, оскільки зазначене не підтверджує перебування останніх на самому об`єкті, щодо якого мав здійснюватися відповідний захід.

Більше того, однією із підстав для складення акта був саме недопуск представників контролюючого органу до проведення заходу державного нагляду (контролю). Додатково колегія суддів зазначає, що перебування працівників позивача на об`єкті, щодо якого мав здійснюватися держнагляд (контроль) також не означає, що останні допустили до його здійснення. Опитування працівників позивача жодним чином не свідчить про допуск до проведення державного нагляду (контролю).

Суд першої інстанції доцільно звернув увагу на те, що позивачем не надано жодних відеозаписів з відеокамер, посилання на які міститься у позовній заяві, а факт зазначення у протоколі адреси де проводився відповідний захід жодним чином не спростовує факту невиконання відповідної вимоги контролюючого органу.

Відповідно до ст. 188-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, щодо усунення порушень законодавства про охорону праці або створення перешкод для діяльності цих органів - тягне за собою накладення штрафу на працівників від шести до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 188-4 КУпАП виражається у невиконанні законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, щодо усунення порушень законодавства про охорону праці або створення перешкод для діяльності цих органів (формальний склад).

Суб`єктивна сторона даного правопорушення, може полягати, як у формі умислу так і у формі необережності. Відтак, ставлення ОСОБА_1 до вчинюваної ним дії, у виді не недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення заходу контролю може полягати, як в усвідомленні ним протиправного характеру своїх дій, передбаченні їх шкідливих наслідків і бажанні їх або свідомого допуску настання цих наслідків - тобто умислу, так і у формі необережності - у разі якщо ОСОБА_1 вчиняючи дане адміністративне правопорушення, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Враховуючи вищевикладене, дії позивача щодо недопущення посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення позапланової перевірки є протиправними та такими, що утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-4 КУпАП.

Позивачем порушено обов`язок суб`єкта господарювання, встановлений абзацом 2 частини першої статті 11 Закону № 877-V, щодо допуску контролюючих органів до проведення заходів державного нагляду (контролю), відтак, такі його дії перешкоджали здійсненню Міжрегіональним управлінням своїх передбачених законом повноважень та є достатньою фактичною підставою для застосування до нього заходів адміністративної відповідальності у вигляді штрафу згідно зі статтею 188-4 КУпАП.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обґрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Пронін проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2024 року у справі №461/9136/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07.03.2025.