Справа № 160/26227/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДубина Ю.О.
представника позивача представника відповідача Ходюш А.М. Никитенко Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позову від 13.02.2025 року, просить:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а саме:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у власності позивача перебувають нежитлова нерухомість, яка віднесена до будівель промисловості. Позивач вказав, що норми пп. є пп.266.2.2 п.266.2 Податкового кодексу України виключають з об`єктів оподаткування всі без виключення будівлі промисловості, та будівлі і споруди, що віднесені до Будівлі промисловості (код 125) та склади Державного класифікатору будівель і споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Зважаючи на це позивач вважає, що відповідач прийняв спірні податкові повідомлення-рішення без урахування цільового призначення належних позивачу на праві власності нежитлових будівель і споруд, помилково не застосувавши у даних обставинах положення норми пп. є пп.266.2.2 п.266.2 Податкового кодексу України згідно з якими не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельних ділянок об`єкти нерухомості позивача. Також відповідач виніс податкові повідомлення рішення з пропуском 1095 днів. У податкових повідомленнях рішеннях не зазначено повінстю адресу місцезнаходження об`єктів нерухомого майна. З вказаних підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 10.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження
Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Умовами, що дають підстави не враховувати об`єкти нерухомого майна у складі об`єктів оподаткування у складі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі підпункту «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 ст. 266 ПК України є: належність будівель до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125 класифікатора будівель і споруд НК 018:2023; використання будівель за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання промислових підприємств, основна діяльність яких класифікується у секціях В-F КВЕД ДК 009:2010; ненадання власниками таких об`єктів в оренду, лізинг, позичку. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП по об`єктам нерухомого майна не надавались. На теперішній час позивач є засновком і керівником ТОВ ВП «Ювікс», яке надало повідомлення 20-ОПП по об`єктам нерухомого майна: м. Кривий Ріг, Халтуріна, 3/1, м. Кривий Ріг, вул. Стальського Сулеймана, 2/1а. Також позивач був власником об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, Халтуріна, 3.
Ухвалою суду від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду про суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 10.11.2019 та перебуває на обліку у податковому органі як платник податків, у переліку видів господарської діяльності згідно КВЕД є 25.62 механічне оброблення металевих виробів.
Позивач є власником нежитлової нерухомості, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у період з 2021 року по 2023 роки, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.11.2015 року, а також копією Свідоцтва про реєстрацію права власності не нерухоме майно від 16.04.2010 року, які містяться у матеріалах справи.
Щодо об`єкту нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , то суд зазначає наступне: з 10.10.2022 року власником об`єкту нерухомого майна є ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: власником об`єктів нерухомості за вказаною адресою є ОСОБА_2 , а тому відповідач безпідставно нарахував позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за вказаною адресою.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що позивач був власником об`єкту нерухомого майна, яке розташовано саме за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 01.01.2021 року до 10.10.2022 року.
Також у вказаному вище договорі зазначено, що об`єктам нерухомого майна, які належить позивачу та ОСОБА_3 , присвоєно рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу «Про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна на АДРЕСА_3 , що утворились в результаті поділу» від 18.02.2015 року № 73 та від 19.11.2014 року № 398 наступну адресу: АДРЕСА_2 .
З додаткових письмових пояснень відповідача від 08.01.2025 року судом встановлено, що наступні об`єкти нерухомого майна: будівля контори цеху металоконструкцій № 4, будівельною площею 99,11 кв.м., будівлі МСЦ-3, виробничій частині № 41, будівельною площею 2356,72 кв.м., будівлі дільниці зборки та випробування перфораторів № 42, будівельною площею 1785,89 кв.м., будівлі паровозного депо № 87, будівельною площею 239 кв.м., будівлі № 105 блок-будиночку № 0983036, будівельною площею 39,87 кв.м., будівлі телефонної станції № 107, будівельною площею 773,87 кв.м., стали підставою для винесення податкових повідомлень рішень щодо об`єктів нерухомого майна, які розміщені за адресою: АДРЕСА_3 .
Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач невірно визначив адресу об`єктів нерухомого майна: будівля контори цеху металоконструкцій № 4, будівельною площею 99,11 кв.м., будівлі МСЦ-3, виробничій частині № 41, будівельною площею 2356,72 кв.м., будівлі дільниці зборки та випробування перфораторів № 42, будівельною площею 1785,89 кв.м., будівлі паровозного депо № 87, будівельною площею 239 кв.м., будівлі № 105 блок-будиночку № 0983036, будівельною площею 39,87 кв.м., будівлі телефонної станції № 107, будівельною площею 773,87 кв.м., що належать позивачу на праві власності, під час складання оскаржуваних податкових повідомлень рішень, а саме: замість вірної адреси: : АДРЕСА_2 , у податкових повідомленнях рішеннях та розрахунку податку не нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021,2022 та 2023 роки зазначено помилкову адресу: : АДРЕСА_3 .
Позивачем від Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області отримано наступні податкові повідомлення-рішення:
Вказані податкові повідомлення-рішення винесені за податковий період 2021-2023 роки та визначають зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за наступними адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.
Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до норм п. п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно із п. п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема, будівлі промислові та склади.
Законом України від 16.01.2020 № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесені зміни до підпункту «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, відповідно до яких: не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до ДК 009:2010 економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.
Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B Добувна промисловість та розроблення кар`єрів, C Переробна промисловість, D Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря, E Водопостачання; каналізація, поводження з відходами та F Будівництво. Промисловість у розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.
Суд наголошує, що застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливо у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду). Тому, за умови, що об`єкт нерухомості який належить, зокрема, фізичній особі, використовується у господарській діяльності такої особи (з урахуванням виду діяльності по КВЕД), за функціональним призначенням щодо промислового виробництва, вказане і є підставою для застосування вимог підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266 2 статті 266 ПК України.
Як встановив суд, згідно із відомостями інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.06.2023, позивач є власником 1/2 комплексу будівель нежитлової нерухомості, що складається в т.ч. з контори цеху металоконструкцій №4, МСЦ-3 виробничою частиною, дільницею зборки та випробування перфораторів тощо, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , а також власником об`єкту нежитлової нерухомості по вул.Стальського Сулеймана б.2/1а у м.Кривому Розі.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 26.02.2010 у цивільній справі № 2-2773/2010 визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2005, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство «Кривбасрудоремонт» продало позивачу нежитлову будівлю, літ. А-2, яка розташована за адресою місто Кривий Ріг, вулиця Сулеймана Стальського, 2/1а, дійсним. За відповідачем визнано право власності на вказану на нежитлову будівлю, (основна площа якої складає 606,2 кв. м, а загальна площа складає 1.066,9 кв. м.) яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :04:226:0036. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Нежитлова нерухомість що знаходится за адресою АДРЕСА_2 та яка належать позивачу, розміщена на земельній ділянці із цільовим призначенням земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості для розміщення заводу площею 30,2528 га кадастровий номер :08:654:0004 (зазначено у договорі про поділ майна).

Тобто і договір про поділ майна, який є підставою для виникнення права власності на вищезазначене нерухоме майно і відповідний тип земельної ділянки, на якій розміщені належні позивачу будівлі і споруди визначають цільове призначення будівель підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств, переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які використовуються у господарській діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач зареєстрован як фізична особа-підприємець за видами економічної діяльності: 25.62 Механічне оброблення металевих виробів .

Цей клас, згідно КВЕД -2010, включає:

-свердління, точіння, фрезерування, еродування, вирівнювання, притирання, протягування, рихтування, різання, шліфування, заточування, полірування, скручування та стикування тощо частин готових металевих виробів

-нанесення написів на металах лазерним променем

Аналізуючи зазначений вид діяльності позивача, суд встановив, що згідно із Класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2010 вид діяльності за кодом 25.62 «Механічне оброблення металевих виробів» відповідає класифікації у секції С «Переробна промисловість».

На підтвердження здійснення господарської діяльності в зазначеній галузі суду надано та досліджено Договір поставки №4 від 10 лютого 2022 року, Договір поставки №1 від 17 червня 2021 року, Договір поставки №3 від від 12 жовтня 2021 року, у відповідності до яких позивач є продавцем виготовленої продукції (ролік відхиляючий, вал напору, втулка, вневмодвигун) та місця розташування виробничих потужностей знаходяться за адресами: м.Кривий Ріг, вул.Стальського Сулеймана буд.2/1а та Дніпропетровська область , м.Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд.3/1.

Враховуючи зазначене вище, суд встановив, що за своїм описом та характеристиками вказані нежитлові приміщення відповідають групі "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та враховуючи основну діяльність позивача за класифікацією у секції С КВЕД ДК 009:2010, використовується останнім у господарській діяльності за призначенням, тому зазначені будівлі не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Тому, суд вважає, що у позивача наявні підстави для застосування норм підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266 2 статті 266 ПК України.

Наданням пільги щодо сплати податку, звільненням від сплати податків, держава має на меті встановлення певного рівня соціального або економічного захисту відповідної категорії платників податків.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі, які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів від 17.02.2020 у справі № 820/3556/17, від 31.10.2023 року у справі № 160/11472/19, від 18.02.2021 року у справі № 812/1800/18, від 21.10.2020 року у справі № 806/2686/18 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не подавав повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП по об`єктам нерухомого майна, що свідчить про неможливість застосування підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, оскільки вказана норма ПК України не встановлює таку умови для застосування підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України; сам факт не подання позивачем повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП по об`єктам нерухомого майна може слугувати лише підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Відповідачем не надав суду належних доказів того, що позивач надає саме об`єкти нерухомого майна за адресами: м.Кривий Ріг, вул.Стальського Сулеймана буд.2/1а та АДРЕСА_2 в оренду, лізинг, позичку у період, за який винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Суд відхиляє посилання відповідача на повідомлення про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадять діяльність, які подано ТОВ «ВП «Ювікс» форма 20-ОПП, в якості доказу надання позивачем нерухового майна за адресами: м.Кривий Ріг, вул.Стальського Сулеймана буд.2/1а та Дніпропетровська область , м.Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд.3/1 в оренду, лізинг, позичку, оскільки згідно вказаних повідомлень № 20-ОПП від 01.11.2022 року ТОВ «ВП «Ювікс» повернув об`єкти нерухомого майна за адресами: м.Кривий Ріг, вул.Стальського Сулеймана буд.2/1а та Дніпропетровська область , м.Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд.3/1, позивачу, про що зроблено відповідну відмітку у формі № 20-ОПП від 01.11.2022 року, а податкові повідомлення рішення стосовно об`єктів нерухового майна за адресами: м.Кривий Ріг, вул.Стальського Сулеймана буд.2/1а та АДРЕСА_2 , стосуються періоду 2023 рік, а не 2022 року.

Також суд зазначає, що позивач не є власником об`єктів нерухомого майна саме за адресою: АДРЕСА_3 , з 01.01.2021 року по 10.10.2022 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: власником об`єктів нерухомості за вказаною адресою є ОСОБА_2 , а тому відповідач безпідставно нарахував позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за вказаною адресою.

Окрім того, суд зазначає, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) (п.266.7.3 ПК України).

Відповідач не скористався наданим йому правом на проведення перерахунку сум податку через зазначення податковим органом невірної адреси нерухомого майна, яке належить позивачу, у податкових повідомленнях рішеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідач не довів правомірність прийнятих ним рішень, а тому позовну заяву слід задовольнити.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач до закінчення судових дебатів повідомив суд про те, що докази пояснення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5-ти днів з моменту проголошення рішення суду.

У відповідності до вимог ч.7 ст. 139 позивач подав заяву про те, що докази понесення відповідних витрат будуть надані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

За вказаних обставин суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 19.03.2025 року на 09-30 год. та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 17.03.2025 року включно. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а саме:

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0439451 на суму 35 026 грн 33 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA070279 на суму 88 682 грн. 21 коп ,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA070279 на суму 27 270 грн 41 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 3731 грн 74 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 35 882 грн 12 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 11 481 грн 91 коп.,

від 26.03.2024 року № 0-0486-UA0720279 на суму 29 542 грн 95 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 30 451 грн 96 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 689 грн 18 коп ,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 1571 грн 31 коп ,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 4167 грн 11 коп.,

від 26.03.2024 року №0-0486- НОМЕР_2 на суму 40 068 грн 37 коп ,

від 26.03.2024 року №0-0486-UA0720279 на суму 12821 грн 47 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (8) судові витрати в розмірі 3213,87 грн.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 19.03.2025 року на 09-30 год. та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 17.03.2025року включно. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 березня 2025 року.

Суддя С.В. Златін