Справа № 420/6066/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6066/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Пудової Г.В.

За участю сторін:

Представника позивача: не з`явилась

Представника відповідача: Соколовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про відмову у поверненні надміру сплачених сум митних платежів, оформлене листом від 17.08.2023 року №7.10-1/15-01/13/15969;

- зобов`язати Одеську митницю оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновки та інші передбачені законодавством документи про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778: Мито 172101,78 грн., ПДВ 34420,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено, що 03.08.2020 року між іноземною компанією «WENLING AWT MACHINERY CO., LTD» (як постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» (як покупцем) було укладено Контракт на поставку товару №DM-11-0803/1, за умовами якого постачальник поставив позивачу партії наступного товару набори зварювальних кабелів.

З метою митного оформлення імпортованого товару, 01.03.2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» подав до Одеської митниці митну декларацію №UА500020/2021/007173, а також повний та змістовний пакет документів, передбачених Митним кодексом України. Кодом товару відповідно до УКТ ЗЕД було зазначено (зі ставкою ввізного мита 2%).

Проте, 09.03.2021 року відповідачем було винесено рішення №КТ-UA-2021 про визначення коду товару, яким код імпортованого позивачем товару було змінено на (зі ставкою ввізного мита 5%), а також додатково винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00171 від 19.03.2021 року. Внаслідок вищевказаних обставин, декларантом було оформлено вищевказаний товар за іншою митною декларацією за №UА500080/2021/007778 на підставі класифікаційного рішення №КТ-UA-2021 від 09.03.2021 року.

Водночас, не погодившись із винесенням рішення про визначення коду товару, позивач оскаржив його в судовому порядку. Враховуючи, що у митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 було зазначено код товару УКТ ЗЕД на підставі класифікаційного рішення від 09.03.2021 року №KT-UA-2021, яке було скасовано в судовому порядку, позивач звернувся до Одеської митниці із заявою №54 від 24.07.2023 року про повернення надмірно сплачених митних платежів. Разом з тим, листом від 17.08.2023 року №7.10-1/15-01/13/15969 Одеська митниця відмовила у поверненні надмірно сплачених митних платежів.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням Одеської митниці, позивач звернувся до суду задля його оскарження.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року по справі №420/6066/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

29.03.2024 року від Одеської митниці надійшов відзив по справі (т.1 а.с.74-89), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що позивачем при подані митної декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 не було надано рішення про визначення коду товару від 09.03.2021 року №KT- UA-2021 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.03.2021 року №UA500020/2021/00171. У митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 було заявлено до митного оформлення вже іншу кількість товару, тобто декларантом було подано нову митну декларацію, а не декларацію на виконання рішення про визначення коду товару від 09.03.2021 року №KT-UA-2021 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.03.2021 року №UA500020/2021/00171.

02.04.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с. 99-108).

05.04.2024 року від представника відповідача надійшли додаткові письмові докази по справі (т. 1 а.с. 109-115).

Ухвалою суду від 27.05.2024 року адміністративну справу №420/6066/24 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження в порядку.

25.06.2024 року, 24.07.2024 року, 18.09.2024 року, 21.10.2024 року, 19.11.2024 року були проведені підготовчі судові засідання по справі, в яких представники сторін висловили власні правові позиції по суті спірних правовідносин, та надали додаткові докази по справі та письмові пояснення (т. 2 а.с. 1-104).

Ухвалою суду від 25.06.2024 року провадження по справі було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та в подальшому поновлено ухвалою суду 18.09.2024 року.

19.11.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

03.02.2025 року представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Представник позивача зазначила, що підтримає заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні було оголошено перерву для підготовки сторін до судових дебатів та призначено наступне судове засідання на 26.02.2025 року.

26.02.2025 року в представник відповідача в судових дебатах наполягала на висловленої раніше власної правової позиції щодо заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання повторно не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд під час розгляду справи по суті встановив наступне.

03.08.2020 року між іноземною компанією «WENLING AWT MACHINERY CO., LTD» (як постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» (як покупцем) було укладено Контракт на поставку товару №DM-11-0803/1 (т. 1 а.с. 42-49), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, с характеристиками та за цінами, визначеним сторонами в узгоджених замовленнях, а покупець, у свою чергу, зобов`язується сплатити та прийняти товар на умовах даного Контракту.

На виконання умов контракту було оформлено проформу-інвойс від 25.12.2020 року (т.1 а.с.63), згідно якої постачальник зобов`язувався поставити покупцю наступний товар:

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220A);

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3216C);

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220CB);

???Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220AB).

Після поставки вищевказаного товару та з метою митного оформлення імпортованого товару, 01.03.2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» подав до Одеської митниці митну декларацію №UА500020/2021/007173, із наступним переліком товару:

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220A) 80 шт.;

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3216C) 25 шт.;

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220CB) 235 шт.;

???Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220AB) - 20 шт.

Кодом вищевказаного імпортованого товару відповідно до УКТ ЗЕД було зазначено (зі ставкою ввізного мита 2%).

Проте, 09.03.2021 року відповідачем було винесено рішення №КТ-UA-2021 про визначення коду товару, яким код імпортованого позивачем товару було змінено на (зі ставкою ввізного мита 5%), а також додатково винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00171 від 19.03.2021 року.

Внаслідок вищевказаних обставин, декларантом було оформлено вищевказаний товар за іншою митною декларацією, а саме за №UА500080/2021/007778 від 08.06.2021 року (т. 1 а.с. 25-27) на підставі класифікаційного рішення №КТ-UA-2021 від 09.03.2021 року, внаслідок чого було задекларовано різні партії товарів, серед яких, зокрема, був вищевказаний товар:

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220A) 80 шт.;

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3216C) 25 шт.;

Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220CB) 235 шт.;

???Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M (WS-3220AB) - 20 шт.

Водночас, не погодившись із винесенням рішення про визначення коду товару, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Враховуючи, що у митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 було зазначено код товару УКТ ЗЕД - на підставі класифікаційного рішення від 09.03.2021 року №KT-UA-2021, яке було скасовано в судовому порядку, декларант звернувся до Одеської митниці із заявою №54 від 24.07.2023 року про повернення надмірно сплачених митних платежів (т. 1 а.с. 34).

Разом з тим, Одеська митниця 17.08.2023 року надіслала позивачу листа №7.10-1/15-01/13/15969 (т. 1 а.с. 28-30), в якому було викладено рішення про відмову декларанту у поверненні надмірно сплачених митних платежів, посилаючись на те, що у графі 44 митної декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 відсутня інформація щодо рішення про визначення коду товару від 09.03.2021 року №KT-UA-2021, а під час митного оформлення товарів за митною декларацією від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 при здійсненні контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД митним органом рішень про визначення коду товару не приймалось.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням Одеської митниці, позивач звернувся до суду задля його оскарження в адміністративному судочинстві.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, заслухавши сторін у судових засіданнях, суд доходить висновку, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення винесено з урахуванням перебування головуючого судді у справі у відпустці та на лікарняному в грудні 2024 року та січні 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

За п.43.1 ст.43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст.43 ПК України).

Згідно п.43.3 ст.43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За п.43.6 ст.43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно ч.3 ст.301 Митного кодексу України (далі МК України) помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року №643 (далі Порядок №643), який визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у ч.3 ст.301 Митного кодексу України та ст.43 Податкового кодексу України.

Згідно п.1 розділу ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Пункт 3 розділу ІІІ Порядку №643 закріплює відомості, які зазначаються у заяві про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

За п.4 розділу ІІІ Порядку №643 після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Згідно п.5 розділу ІІІ Порядку №643 підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.

Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку №643 якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

За п.8 розділу ІІІ Порядку №643 у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при отриманні заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у її задоволенні може бути відмовлено виключно у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу). При цьому, законодавець зазначив, що така відмова повинна бути обґрунтованою.

Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 року по справі №810/4436/15 зазначив, що законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб`єктам господарювання надмірно сплачених митних платежів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: звернення суб`єкта господарювання до митних органів із заявою; проведення відповідними структурними підрозділами митного органу перевірки наведених в заяві обставин та підстав; встановлення митними органами наявності факту переплати; складання ними відповідного висновку та його надіслання органам Державної казначейської служби України для повернення суб`єкту господарювання надміру сплачених митних платежів або прийняття обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

За ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищевказане суд доходить висновку, що підставою для відмови митним органом у заяві про повернення надміру сплаченої суми митних та інших платежів може бути або не виконання вимог пунктів 1-3 цього розділу, або надання недостовірних даних та/або наявність податкового боргу.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, декларантом 01.03.2021 року було подано до Одеської митниці митну декларацію №UА500020/2021/007173 із наступним товаром - Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M, який був поставлений у різних моделях, а саме: WS-3220A 80 шт.; WS-3216C 25 шт.; WS-3220CB 235 шт.; WS-3220AB - 20 шт. Кодом вищевказаного товару відповідно до УКТ ЗЕД було зазначено (зі ставкою ввізного мита 2%).

Водночас, відповідачем 09.03.2021 року було винесено рішення №КТ-UA-2021, яким код вищевказаного товару було змінено на (зі ставкою ввізного мита 5%), внаслідок чого декларант був змушений оформити товар за іншою митною декларацією №UА500080/2021/007778 від 08.06.2021 року.

Пізніше, після скасування рішення №КТ-UA-2021 від 09.03.2021 року в судовому порядку та набрання рішенням законної сили, позивач подав до Одеської митниці заяву №54 від 24.07.2023 року про повернення надмірно сплачених митних платежів, в задоволенні якої було відмовлено через те, що у графі 44 митної декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778 відсутня інформація щодо рішення про визначення коду товару від 09.03.2021 року №KT-UA-2021.

Разом з тим суд зазначає, що відсутність посилання на рішення про зміну коду товару, яке пізніше було скасовано в судовому порядку, не є підставою для відмови у заяві про повернення надміру сплаченої суми митних та інших платежів згідно приписів Порядку №643.

Крім того, факт подання митної декларацією №UА500080/2021/007778 від 08.06.2021 року на виконання рішення про визначення коду товару від 09.03.2021 року №KT-UA-2021 підтверджується описом задекларованого товару (п.31), який збігається у деклараціях від 01.03.2021 року та 08.06.2021 року, а саме - Welding cables set / Набір зварювальних кабелів DNIPRO M, який був поставлений у різних моделях, а саме: WS-3220A 80 шт.; WS-3216C 25 шт.; WS-3220CB 235 шт.; WS-3220AB - 20 шт.

Судом також встановлено, що 13.05.2021 року листом №7, ще перед поданням митної декларації №UА500080/2021/007778 від 08.06.2021 року на підставі класифікаційного рішення №КТ-UA-2021 від 09.03.2021 року, підприємством було повідомлено Одеську митницю, що товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» не погоджується з зазначеним рішенням про визначення коду товару та карткою відмови у його прийнятті та буде оскаржувати їх в судовому порядку, але здійснює розмитнення зварювальних кабелів за кодом УКТ ЗЕД, визначеному митним органом. Також підприємством було повідомлено митний орган, що у разі скасування зазначених рішень митниці підприємством буде звертатись про внесення відповідних змін до митної декларації (т. 2 а.с. 101).

Зазначених обставин представниками відповідача не заперечувалось.

Разом з тим суд зазначає, що позивачем було дотримано приписи Порядку №643, а саме подано у встановлений строк заяву від 24.07.2024 року за вих.№54 до митного органу про повернення надміру сплаченої суми митних платежів після виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (скасування в судовому порядку рішення від 09.03.2021 року №KT-UA-2021 про зміну коду товару, внаслідок якого позивач був змушений подати до митного органу іншу митну декларацію з іншим кодом товару, який передбачав збільшення ставки ввізного мита з 2% до 5%).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевказане суд доходить висновку, що Одеською митницею було необґрунтовано прийнято рішення про відмову у поверненні надміру сплачених сум митних платежів, оформлене листом від 17.08.2023 року №7.10-1/15-01/13/15969.

Щодо зобов`язальної вимоги суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

За п.п.4-5 розділу ІІІ Порядку №643 заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.

Таким чином, враховуючи факт недотримання митним органом приписів Порядку №643 суд вважає за необхідне зобов`язати Одеську митницю повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» від 24.07.2024 року за вих.№54 щодо повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778, а саме: мито - 172101,78 грн., ПДВ - 34420,36 грн., та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством.

В задоволенні іншої частини позовних вимог зобов`язального характеру суд вважає за необхідне відмовити з вищенаведених підстав.

До такого висновку суд доходить ще й з тих причин, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач на виконання Порядку №643 взагалі перевіряв факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та встановлював наявність переплати, або перевіряв наявність/відсутність у позивача податкового боргу, тобто фактично відповідач надав позивачу формальну відповідь.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 4 844,80 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наявність підстав для задоволення двох позовних вимог підприємства, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 4 844,80 грн. з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 192-194, 241-246, 251, 255, 264, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 102) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про відмову у поверненні надміру сплачених сум митних платежів, оформлене листом від 17.08.2023 року №7.10-1/15-01/13/15969.

Зобов`язати Одеську митницю повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» від 24.07.2024 року за вих.№54 щодо повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 08.06.2021 року №UA500080/2021/007778, а саме: мито - 172101,78 грн., ПДВ - 34420,36 грн., та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРІ» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4 844,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 10 березня 2025 року.

Суддя О.В. Білостоцький