Справа № 953/334/25
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/334/25
Провадження № 2-а/953/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Багмет Каріна Едуардівна,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №177 від 06 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір та витрати на професійну правову допомогу.

На обгрунтування позовної заяви представник позивача Багмет К.Е. зазначила таке.

06.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 була складена постанова №177 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, в результаті чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 гривень.

Позивач зазначає, що він повністю не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вважає, що оскаржувана постанова №177 складена із порушенням норм КУпАП України, ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних тощо, а також не відповідає фактичним обставинам справи і прийнята із суттєвим порушенням його прав.

На обгрунтування притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в постанові №177 ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначає, що відповідачем було направлено повістку за № 1080388, в якій викладено вимогу необхідності позивача прибути 18.11.2024 об 11 год. 00 хв. до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 . Внаслідок того, що позивач не виконав відповідне зобов`язання, відповідач склав відповідну оскаржувану постанову. В якості доказів направлення відповідної повістки за № 1080388 позивачу була надана копія поштового опису вкладення від АТ «Укрпошта» 08.11.2024 відправлена невідомою особою ОСОБА_2 без жодного доказу дійсного направлення відповідної повістки поштою.

Відповідно до змісту повістки № 1080388, позивач повинен був прибути 21.11.2024 о 9 год. 00 хв., а не 18.11.2024 об 11 год. 00 хв., як зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про викривлення фактів та обставин начебто вчиненого адміністративного правопорушення.

У копії бланку опису від 08.11.2024 (який розташований на зворотному боці самої повістки), яким відповідач намагається підтвердити відправку повістки за №1080388 відсутні штамп-печатка та підпис уповноваженої особи АТ «Укрпошта», що свідчить лише про складання відповідачем опису за формою Ф107, а не про реальне відправлення повістки за №1080388 із зазначеним описом вкладення.

За номером поштового відправлення, яке зазначено у спірному бланку опису від 08.11.2024, а саме за №230, шляхом перевірки трекінгу відправлень на офіційному сайті АТ «Укрпошта» було встановлено, що відправлення за таким номером було прийнято працівниками АТ «Укрпошта» у м. Київ за індексом відділення 05300 та доставлено до відділення міста Харкова 61002 за адресою: вул.. Чернишевська, буд. 28.

Відтак, у сторони позивача виникають сумніви стосовно реального направлення повістки за № 1080388 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Виходячи із трекінгу поштового відправлення №230 можна відстежити, що таке відправлення дійсно перебувало у відділенні 61033 один день з 13.11.2024 по 14.11.2024 та було повернуто відправнику за відсутністю адресата за вказаною адресою, а не 3 дні з моменту інформування позивача, як передбачено п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку.

Жодних доказів інформування працівниками АТ «Укрпошта» позивача за його номером телефону або вкладення до абонентської скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» немає.

Водночас, позивачем облікові дані відповідно до вимог законодавства було уточнено вчасно, і також зазначено мобільний номер для зв`язку.

Інших доказів направлення будь-яким чином ОСОБА_1 повістки за №1080388 відповідачем позивачу під час його візиту до ІНФОРМАЦІЯ_5 надано не було.

Представник позивача вважає спростованим факт дотримання процедури та підтвердження направлення ІНФОРМАЦІЯ_6 повістки за №1080388, в якій викладено вимогу необхідності позивача прибути 21.11.2024 об 09 год. 00 хв., а не 18.11.2024 на 11 год. 00 хв., як зазначено у постанові, до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідач наполягає, що те, що ОСОБА_1 було доставлено до місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 працівником поліції о 10 год. 00 хв., повністю не відповідає дійсності. Доказів затримання позивача, а саме протоколу затримання його працівниками поліції та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 не має.

Так, 02.11.2025 під час знаходження у ІНФОРМАЦІЯ_7 позивачу була видана повістка за №4107 щодо необхідності 06.01.2025 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою начебто уточнення ВОД, незважаючи на те, що позивачем було вчасно уточнено усі свої облікові дані, про що свідчить витяг з додатку «Резерв +».

06.01.2025 ОСОБА_1 самостійно, як свідомий громадянин, виконуючи розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 прибув за місцезнаходженням ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим повністю дотримався вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить про правопорядність позивача та спростовує його факт ухилення від вимог законодавства України щодо мобілізації та військового обліку. Перевіривши його особу працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 видали йому власну повістку на 06.01.2025, тобто у той же самий день, тільки не на 10 год. 00 хв., як зазначено у повістці від ІНФОРМАЦІЯ_7 , а на 14 год. 00 хв. без уточнення мети візиту разом із постановою № 177 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за начебто вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП без жодних пояснень чи роз`яснень прав позивача.

На прохання ОСОБА_1 надати йому копію протоколу чи хоча б ознайомитись із ним працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 відповіли відмовою.

У повістках, наданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.01.2025 з вимогою з`явитись за місцезнаходженням ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.01.2025 не було зазначено причини необхідності з`явлення до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою участі у розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що свідчить про свідоме, грубе порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В оскаржуваній постанові №177 відсутнє взагалі посилання на протокол вчинення адміністративного правопорушення, зазначено, що відсутні обставини, які обтяжують відповідальність, а єдиною обставиною, що пом`якшує відповідальність начебто виступає щире каяття позивача; інших обставин, які необхідно було встановити на підставі ст. 280 КУпАП встановлено не було.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 має певні проблеми зі здоров`ям, а саме відповідно до висновку лікаря з обстеження МРТ від 17.08.2024 за №0819417 у позивача МР-ознаки остеоартрозу лівого колінного та проксимального міжгомілкового суглобів 3 ст. з хондромаляцією 4 ст. та інші захворювання, про що позивачем також було повідомлено працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 і що було ними повністю проігноровано як обставина, що може значно пом`якшувати відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, представник позивача зазначив, що вказана постанова є протиправною, є доречним її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо понесених додаткових судових витрат представник позивача зазначає, що позивачем були понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000 гривень, про що свідчать надані суду копії орієнтовного розрахунку судових витрат та акт виконаних робіт.

Аргументи учасників справи.

Відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відзивів на позовну заяву позивача чи інших документів до суду не направляли.

06.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача Багмет К.Е. про уточнення позовних вимог, якою представник позивача відмовилась від стягнення при ухваленні рішення по справі на користь позивача понесених судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу та сплаченого судового збору. Інші вимоги представник позивача підтримала в повному обсязі.

Рух справи

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі. Призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 30 січня 2025 року за клопотанням представника позивача Багмет К.Е. до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ).

Участь у справі сторін та інших учасників.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином у встановленому законом порядку повідомлені. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі про день, час та місце розгляду справи були належним чином у встановленому законом порядку повідомлені, представники відповідачів в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідно до скриншотів з мобільного застосунку «Резерв+» позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 , має унікальний номер запису в реєстрі оберіг 7, 29.05.2024 уточнив свої персональні дані.

06 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №177 від 06.01.2025 року, зі змісту якої слідує, що громадянину України ОСОБА_1 07.11.2024 року було направлено повістку №1080388 для уточнення даних з вимогою з`явитися об 11:00 18.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_10 18.11.2024 року не з`явився, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Позивач з використанням засобів поштового зв?язку звернувся до Київського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом 14.01.2025 року протягом строку, який передбачений для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до відповіді №1.03.009.004.-2209-25 АТ «УКРПОШТА» від 21.01.2025 на адвокатський запит представника позивача рекомендований лист з позначкою «Повістка ТЦК» № 230 від 12.11.2024 року на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), відправником якого значиться ІНФОРМАЦІЯ_11 , надійшов до відділення №33 м. Харкова 13.11.2024 року. Оскільки за даною адресою знаходиться житловий комплекс із декількох корпусів та відправник не вказав точну адресу та не зазначив номер телефону отримувача, наступного дня лист був повернутий за зворотною адресою із зазначенням причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України про мобілізаційну підготовку і мобілізацію особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) встановлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Разом із тим, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні указом президента України №64/2022, який був затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022 на всій території держави було введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз указом президента України № 26/2025 від 14.01.2025, який затверджений Законом України 4220-IX від 15.01.2025 строком на 90 діб до 9 травня 2025 року.

Диспозиція ч.1 ст. 210-1 КУпАП - є бланкетною, визначає безпосередньо саме адміністративне правопорушення, для повного визначення ознак та складу цього правопорушення слід звернутися до інших норм права, які містяться в законних та підзаконних нормативно-правових актах, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаних.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», але при цьому оскаржувана постанова містить лише виклад обставин щодо порушення позивачем обов`язку з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_10 за повісткою.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного суду в постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 (п. 47 постанови) зазначила, що визначений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У відповідності до ст. 90 КУпАП суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявна у справі оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки постанова є саме тим рішенням відповідача, що оскаржується, в якому начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 відображає своє власне бачення порушень.

Опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 230 жодним чином не засвідчує факт належного підтвердження оповіщення про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_10 як обов`язкової підстави для висновування про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..

Натомість, відповідь №1.03.009.004.-2209-25 АТ «УКРПОШТА» від 21.01.2025 на адвокатський запит представника позивача свідчить про те, що відповідач при направленні повістки №1080388 засобами поштового зв?язку позивачу не вказав точну адресу та не зазначив номер телефону ОСОБА_1 , що, в свою чергу, привело до того, що за день лист був повернутий за зворотною адресою із зазначенням причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою» і, відповідно, ІНФОРМАЦІЯ_6 не було додержано процедури направлення повістки, порушено пункт 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, зокрема щодо правил надіслання «Рекомендованих листів з позначкою «Повістка ТЦК».

З огляду на те, що повістка №1080388 не була направлена належним чином позивачу і останній не був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність з`явитися за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_10 21.11.2024 о 9:00 годині, суд висновує про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачами не доведено факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що суд висновує про скасування постанови в зв`язку з недоведеністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №20632 від 20.12.2024.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 354/512/16-а, від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Враховуючи заяву представника позивача про відмову від відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу та сплаченого судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.139 КАС України шляхом їх стягнення на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Задовільнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Скасувати постанову №177 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 06.01.2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 .

Суддя Т.В.Бобко