Справа № 300/1788/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2025 р. справа № 300/1788/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2021 №000677/0706,-
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2021 №000677/0706 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 №000677/0706, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 250000,00 грн. Стверджує, що під час перевірки неодноразово наголошував перевіряючим та надав підтверджуючі документи про те, що продаж пального 01.07.2019 не відбувався, а проводились регламентні роботи по обслуговуванню паливно-роздавальної колонки для рідкого палива. Позивач зазначає, що у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо ліцензування видів господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі пальним, регламентні роботи проводилися 01.07.2019 для отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Продаж передбачає факт оплати за реалізований товар, передачу товару від однієї особи іншій та перехід права власності, що у спірному випадку відсутнє. Також стверджує, що оплата за ліцензію була проведена позивачем 09.07.2019, заява щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним подана 10.07.2019. ОСОБА_1 12.07.2019 отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, а сам продаж палива позивач почав здійснювати лише з 15.07.2019. Просить позов задовольнити.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому із позовними вимогами не погодився та зазначає, що операція з відпуску пального відбулася 01.07.2020 о 2:35:04 (вночі), що унеможливлює проведення будь-яких регламентних робіт по обслуговуванню паливно-роздавальної колонки в такий час, оскільки затверджений режим роботи Коломийської лабораторії калібрування та повірки ЗВТ з понеділка до четверга з 08:00 год по 17:15 год, п`ятниця з 8:00 год по 16:00 год, субота та неділя вихідні дні. Також, відбулась купівля-продаж дизельного пального, отримано касовий чек і відбувся відпуск іншим стороннім особам, а не працівникам АЗС. Стверджує, що відповідно до даних реєстру платників податку з реалізації пального станом на 01.07.2019 ФОП ОСОБА_1 не зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального в системі електронного адміністрування реалізації пального. Просить в задоволенні позову відмовити.
Позивач скористався правом подання відповіді на відзив, в якій не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві (а.с.42).
Стосовно клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд зазначає, що ця адміністративна справа не віднесена до жодної з категорій, визначених частиною 4 статті 257 та статтею 12 КАС України, які слід розглядати виключно за правилами загального позовного провадження, тому суд не вбачає необхідності розглядати цю адміністративну справу за правилами загального позовного провадження, відтак вказане клопотання, а також клопотання про виклик свідків слід залишити без задоволення.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків і зборів. До видів економічної діяльності позивача належить, зокрема, 47.30 роздрібна торгівля пальним.
Посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відповідно до направлень №1145 та №1146 від 08.10.2020, проведено фактичну перевірку АЗС суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт (довідка) від 16.10.2020 №090334.
03.11.2020 позивач подав до контролюючого органу заперечення на акт (довідку) фактичної перевірки №090334 від 16.10.2020 (а.с.10).
За результатами розгляду заперечення позивача на вказаний акт фактичної перевірки від 16.10.2020 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області листом від 10.11.2020 повідомило ОСОБА_1 про те, що зазначений акт зареєстрований в ГУ ДПС 16.10.2020 за №44/09/02/РРО/ НОМЕР_1 . Зафіксоване у акті фактичної перевірки порушення щодо реалізації пального без ліцензії не спростовується поданим запереченням. Згідно інформації з СОД РРО АС «Податковий блок» щодо одержаної почекової інформації про виторги з реєстраторів розрахункових операцій, а також даних Книги обліку розрахункових операцій та контрольної стрічки РРО встановлено, що 01.07.2020 о 02:35:04 год реалізовано дизельне пальне на суму 200,02 грн., причому ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним ОСОБА_1 отримав 12.07.2019 (а.с.11).
На підставі акту перевірки від 16.10.2020 №44/09/02/РРО/ НОМЕР_1 , відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 12.11.2020 відповідачем прийнято рішення №00/12710706 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії (а.с.12).
25.11.2020 позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення про застосування фінансових санкцій (а.с.13).
За результатами розгляду скарги на рішення про застосування фінансових санкцій від 12.11.2020 №00/12710706, Державною податковою службою України вказане рішення скасоване. Зазначено, що висновки акту перевірки є вірними, водночас контролюючому органу належить винести податкове повідомлення-рішення (а.с.16).
15.11.2021 ОСОБА_1 подано скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення (а.с.18).
За наслідками адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України №5653/6/99-00-06-03-02-06 від 12.03.2021 скаргу позивача залишено без розгляду та повернуто її скаржнику (а.с.20).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд при вирішенні цієї справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час спірних правовідносин.
На дату проведеної фактичної перевірки, як і на дату винесення податкового повідомлення-рішення, Головне управління ДПС у Івано-Франківській області було органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним, до повноважень якого належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним.
За змістом пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (надалі також ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У пункті 75.1.3 статті 75 ПК України зазначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 1 липня 2019 року.
Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (надалі також - Закон № 481/95-ВР) визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
За змістом статтею 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 05.08.2015 (в редакції станом на 01.07.2019), видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.
Відповідальність за порушення норм Закону № 481/95-ВР визначена статтею 17 цього Закону.
Так, згідно частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 250000 гривень.
З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_1 не заперечувався факт відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. Матеріалами справи підтверджено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видана Головним управління ДФС в Івано-Франківській області ФОП ОСОБА_1 12.07.2019 (а.с.24).
В той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" (надалі також - Закон № 222-VIII), в редакції станом на 01.07.2019, у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 частини 1 статті 3 Закону № 222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.
Закон України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким внесено зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", прийнятий Верховною Радою України 23 листопада 2018 року та опублікований 12 грудня 2018 року. При цьому згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2628-VІІІ останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»), підпункту 17 (щодо змін до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності») пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.
За змістом частини 29 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.
Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» викладено у новій редакції пункт 6 Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609, доповнивши його новим видом ліцензійної діяльності (зокрема роздрібна та оптова торгівля пальним, зберігання пального), визначивши орган ліцензування - ДФС, територіальні органи ДФС. Вказана постанова набрала чинності 1 липня 2019 року.
Спірне у цій справі питання щодо притягнення позивача до відповідальності за здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії після набрання чинності Законом №2628-VІІІ у контексті застосування наведених вище норм права неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.
Однак, вищий орган виконавчої влади України з метою реалізації положень Закону №481/95-ВР в частині внесених змін Законом №2628-VІІІ, лише 19 червня 2019 року постановою №545, яка набрала чинності 1 липня 2019 року, визначив органом ліцензування ДФС України та її територіальні органи.
Зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (КМУ, ДФС) щодо визначення органу ліцензування призвело до зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону № 2628-VІІІ щодо ліцензування.
Верховний Суд в постанові від 19.04.2022 у справі №340/2712/19 зазначив, що з 01.07.2019 суб`єкт господарювання для отримання права на здійснення роздрібної торгівлі пальним повинен був звернутися із заявою про отримання відповідної ліцензії до органу ліцензування (територіального органу ДПС України). До отримання відповіді органу ліцензування про результат розгляду заяви, але не пізніше, як 20.07.2019, здійснення суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі пальним без ліцензії не тягнене відповідальність, встановлену частиною другою статті 17 зазначеного Закону.
Такий підхід щодо застосування норм частини 12 статті 15, частини 2 статті застосований Верховним Судом також у постанові від 01.03. 2023 в справі 280/5138/20.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом у цій справі, позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним 10.07.2019. Ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав 12.07.2019. Формування чеку на реалізацію пального відбулось о 02:35 01.01.2019.
За вказаних обставин, із врахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 №000677/0706, яким позивачу нараховано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2500,00 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 2500,00 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 09.02.2021 №000677/0706.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2500,00 гривень (дві тисячі п`ятсот 00 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул.Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.