Справа № 320/20964/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року справа №320/20964/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.07.2023, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника позивачки неправомірною;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачці у зв`язку із втратою годувальника з 31.01.2023.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262), однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.04.2023 №1000-0308-9/51387 їй було відмовлено через розбіжності у її прізвищі та прізвищі померлого чоловіка (годувальника): " ОСОБА_2 " у неї та " ОСОБА_3 " у померлого чоловіка.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати копію усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України - ОСОБА_1 ; надати докази, на які позивач посилається у позовній заяві, а саме копію заяви до відповідача про призначення пенсії по втраті годувальника, копію свідоцтва про смерть чоловіка; надати уточнену позовну заяву (у двох примірниках), в якій уточнити прохальну частину позовної заяви, а саме з якої дати позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити пенсію по втраті годувальника.

18.07.2023 на адресу суду від позивача надійшли документи по справі, зокрема, уточнена позовна заява від 17.07.2023, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 14.07.2023 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позовних вимог заперечує, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначає, що розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, 06.04.2023 прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника №1000-0308-9/51387 у зв`язку з розбіжностями у прізвищі заявника та прізвищі її померлого чоловіка (годувальника).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 витребувано докази у справі від позивача та відповідача.

08.01.2024 на адресу суду від представника позивача надійшли витребувані докази у справі.

21.01.2025 на адресу суду від відповідача надійшли витребувані докази у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 витребувано докази у справі від відповідача.

26.02.2025 на адресу суду від відповідача надійшли витребувані докази у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 20.06.2001. Зареєстрованим місцем проживання позивача з 14.04.1995 є: АДРЕСА_1 .

Позивач є особою з інвалідністю другої групи з 26.01.2023, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №1071902 від 31.01.2023.

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №848121 від 11.01.2024 позивачу встановлено другу групу інвалідності довічно з 01.02.2024.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 16.02.2023, ОСОБА_1 укладено шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за №700. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_2 ", дружини " ОСОБА_2 ".

Від спільного шлюбу подружжя мають двох дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що чоловік позивачки проходив службу в ОВС у період з 01.08.1989 по 11.06.1999, та 11.06.1999 виключений із списків у зв`язку зі смертю відповідно до наказу УМВС України в Донецькій області №134 від 22.06.1999, що підтверджується довідкою Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС в Донецькій області, наявною в матеріалах справи. У вказаній довідці прізвище чоловіка позивачки зазначено як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_2 ".

ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловік позивачки помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Артемівським міським відділом РАГС 14.06.1999.

При цьому судом встановлено, що в свідоцтві про смерть прізвище чоловіка позивача зазначено як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_2 ".

З 07.04.2022 УСЗН Бориспільської міської ради ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 07.04.2022 №3249-.

Судом встановлено, що позивач до переміщення з м. Бахмуту Донецької області до с. Любарці Бориспільського району Київської області перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 01.07.1999 отримувала пенсію по втраті годувальника на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті свого чоловіка відповідно до норм Закону №2262, та виплату пенсії припинено з 01.01.2019 у зв`язку із закінченням навчання дитини. Вказані обставини підтверджуються листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.04.2023 №0500-0508-9/27031, адресованим Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області у відповідь на запит від 30.03.2023 №1000-0203-9/47960.

08.03.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою разом із пакетом документів, в якій просила призначити їй пенсію по втраті годувальника, зазначивши, що отримує пенсію по інвалідності, а також просила у заяві довільної форми запросити її архівну справу в ГУ ПФУ в Донецькій області для призначення їй пенсії по втраті годувальника.

До заяви від 08.03.2023 позивач додала копії паспорту, ідентифікаційного номеру, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, свідоцтва про шлюб, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті НОМЕР_6 від 24.02.2023, довідки Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС в Донецькій області про проходження померлого чоловіка служби в ОВС, свідоцтва про смерть, посвідчення № НОМЕР_4 про отримання пенсії по втраті годувальника, видане УМВС України в Донецькій області 28.10.2003.

30.03.2023 ГУ ПФУ у Київській області запросило у ГУ ПФУ в Донецькій області архівну справу №25682 позивача листом за №1000-0203-9/47960, за якою остання отримувала пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до Закону №2262 на сина ОСОБА_6 , для подальшого призначення пенсії в разі втрати годувальника.

У відповідь на вказаний запит ГУ ПФУ в Донецькій області на адресу відповідача направлено електронну пенсійну справу ОСОБА_1 засобами програмного забезпечення ПВП ДКГ 04.04.2023, про що повідомлено у листі від 04.04.2023 №0500-0508-9/27031. Також повідомлено, що направити паперову пенсійну справу ОСОБА_1 оформлену з дати призначення пенсії - з 01.07.1997 не виявляється можливим, оскільки архів пенсійних справ знаходиться в м. Донецьку. При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області повідомлено відповідача про те, що виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на сина припинено з 01.01.2019 у зв`язку із закінченням навчання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.04.2023 №1000-0308-9/51387 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника на умовах Закону №2262, через розбіжності у її прізвищі та прізвищі померлого чоловіка (годувальника) згідно наданого пакету документів, а саме " ОСОБА_2 " у заявника та " ОСОБА_3 " у її померлого чоловіка.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо призначення пенсії по втраті годувальника згідно наданого пакету документів, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як слідує із матеріалів справи, спірним у даній справі є питання про право позивача як особи з інвалідністю другої групи на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника - особи, яка перебувала на службі в органах МВС України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, у тому числі на службі в органах МВС України, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 29 Закону № 2262-XII (у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Частинами першою, другою, четвертою статті 30 Закону № 2262-XII визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Згідно зі статтею 31 Закону № 2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно зі статтею 50 Закону № 2262-XII членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась);

2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю/ з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія;

3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим;

4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу;

5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу;

6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу;

7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5-7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті «в» статті 30 Закону);

8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті «в» статті 30 Закону);

9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

Пунктами 12 та 13 Розділу ІІ Порядку № 3-1 передбачено, що за документи про родинні відносини приймаються:

1) паспорт громадянина України;

2) свідоцтво про народження;

3) свідоцтво про шлюб;

4) рішення суду.

За документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються:

1) відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт;

2) рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.

Згідно з пунктом 2 Розділу IV Порядку № 3-1 при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію, зокрема, реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Пунктом 2 Порядку № 3-1 (тут і далі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 10 Порядку 3-1 для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку. Для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), зазначеним у пунктах "б", "в", "д" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи: копія свідоцтва про шлюб; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія трудової книжки або довідка органів державної податкової служби про облік платника податків - суб`єкта підприємницької діяльності (для осіб, зазначених у пункті "д" статті 30 Закону. Для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), діду та бабусі, зазначеним у пунктах "б", "в", "г" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи: довідка МСЕК (за наявності групи інвалідності); копія свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних стосунків; довідка уповноваженого органу з місця проживання або рішення суду про перебування на утриманні померлого годувальника (для призначення пенсії вітчиму або мачусі).

Пунктом 14 Порядку № 3-1 передбачено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 3). Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 17 Порядку № 3-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у разі звернення заявника із заявою про призначення пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Проаналізувавши зазначені вище норми, суд дійшов висновку про те, що позивач вправі реалізувати право на пенсію по втраті годувальника у випадку, якщо вона є членом сім`ї померлого військовослужбовця та є особою з інвалідністю.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є особою з інвалідністю другої групи з 26.01.2023, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №1071902 від 31.01.2023. Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №848121 від 11.01.2024 позивачу встановлено другу групу інвалідності довічно з 01.02.2024.

08.03.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника, проте відповідач рішенням від 06.04.2023 №1000-0308-9/51387 відмовив позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника на умовах Закону №2262, через розбіжності у її прізвищі та прізвищі померлого чоловіка (годувальника) згідно наданого пакету документів, а саме " ОСОБА_2 " у заявника та " ОСОБА_3 " у її померлого чоловіка.

З огляду на перелік документів про родинні зв`язки (пункт 12 Розділу ІІ Порядку № 3-1) та обов`язкову до виконання вимогу для працівника органу, що призначає пенсію, відповідач має перевірити подані заявником документів, зокрема встановлювати та фіксувати розбіжності в поданих документах.

При цьому матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами у справі, що прізвище померлого чоловіка позивача, яке зазначене у його свідоцтві про смерть, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті та довідці щодо проходження службі в ОВС, та прізвище позивача відрізняються.

З матеріалів справи встановлено, що підставою відмови позивачу у призначенні пенсії у разі втрати годувальника слугувала наявність розбіжностей у прізвищі та по батькові заявника в певних документах.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 16.02.2023, ОСОБА_1 укладено шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за №700. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_2 ", дружини " ОСОБА_2 ".

Також, згідно із паспортом серії НОМЕР_1 , виданого Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 20.06.2001, прізвище позивачки - " ОСОБА_2 ".

Як було встановлено судом вище, чоловік позивачки проходив службу в ОВС у період з 01.08.1989 по 11.06.1999, та 11.06.1999 був виключений із списків у зв`язку зі смертю відповідно до наказу УМВС України в Донецькій області №134 від 22.06.1999.

Водночас, при видачі свідоцтва про смерть чоловіка позивача серії НОМЕР_3 , виданого Артемівським міським відділом РАГС 14.06.1999, прізвище чоловіка позивача помилково зазначено як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_2 ".

Також у довідці Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС в Донецькій області, наявною в матеріалах справи, щодо проходження чоловіком позивачки служби в ОВС у період з 01.08.1989 по 11.06.1999, прізвище чоловіка позивачки зазначено як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_2 ".

Як вбачається з експортного висновку Інститут української мови від 06.04.2023 №307/135, форма прізвища ОСОБА_2 (українською мовою) і ОСОБА_3 (російською мовою) є співвідносними, етимологічно і функціонально ідентичними, ідентифікують одних тих самих осіб ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Відтак, судом не заперечується наявність розбіжності в прізвищах позивача та її чоловіка у свідоцтві про смерть та довідці щодо проходження служби в ОВС померлого чоловіка позивачки, однак, на переконання суду, при призначенні пенсії у разі втрати годувальника підлягає встановленню саме наявність родинних зв`язків між позивачем та померлим годувальником.

Тому розбіжність в одній літері прізвища не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункти 1, 3, 4, 8 частини другої статті 2 КАС).

Оцінюючи правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність, зокрема, вищезазначеним критеріям, адміністративний суд повинен виходити із законодавчо встановлений підстав, що зумовили прийняття цього рішення.

У зв`язку з цим, в межах цього спору дослідженню підлягають обставини, які зумовили прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене правове регулювання та встановлені у цій справі обставини, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника як особі з інвалідністю 2 групи є протиправними, позаяк на момент прийняття рішення відповідачем про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника встановлений факт родинних зв`язків між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_1 .

Також, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, відповідачем повідомлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку із тим, що в наданому пакеті документів відсутній документ про сумісне проживання на момент смерті, довідка МСЕК та наявні розбіжності у прізвищах заявника та померлого.

Щодо посилання відповідача як на одну з підстав відмови призначення пенсії по втраті годувальника на те, що в наданому пакеті документів відсутній документ про сумісне проживання на момент смерті та довідки МСЕК, суд вважає необґрунтованим, адже відповідачем не було роз`яснено позивачу, які саме документи необхідно було надати додатково.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала зі своїм чоловіком у шлюбі з 1987 року по день його смерті, що також підтверджується відміткою у паспорті позивача, та є особою з інвалідністю 2 групи, що дає їй право на призначення пенсії по втраті годувальника за умовами Закону №2262.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника позивачки неправомірною.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, оскаржувана бездіяльність поглинається скасуванням прийнятого рішення, оскільки суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку - прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.04.2023 №1000-0308-9/51387 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу у зв`язку із втратою годувальника з 31.01.2023, суд зазначає таке.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Із урахуванням тієї обставини, що дії (рішення) відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко регламентований законодавчо, у цьому випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Отже задоволенню підлягають позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника.

Щодо дати, з якої позивачу необхідно призначити пенсію по втраті годувальника, суд зазначає наступне.

Так, за твердженням позивача, пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна їй бути призначена з дня видачі довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності, тобто з 31.01.2023.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до абз.2 пункту "є" статті 50 Закону №2262 членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Другу групу інвалідності позивачці встановлено з 26.01.2023 згідно з довідкою до акта МСЕК серія АВ №1071902 від 31.01.2023. Із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника позивачка звернулась до відповідача 08.03.2023.

В даному випадку, позивач виявила бажання призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника 08.03.2023, тому призначення пенсії здійснюється саме з дня подання заяви, а не з дня видачі довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності, як просить у позовній заяві позивач.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Питання щодо повернення позивачу судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 1073,60 грн відповідно до квитанції до платіжної інструкції №41488763 від 16.06.2023, відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" може бути вирішено за заявою позивача.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.04.2023 №1000-0308-9/51387 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 08.03.2023.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.