Справа № 480/904/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2025 року Справа № 480/904/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/904/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що проходив військову службу в Державній прикордонній службі України. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада 2016 року № 226-ОС позивача звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24 листопада 2016 року за підпунктом «б» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Під час проходження служби позивачу здійснювалось нарахування і виплата грошового забезпечення у розмірі меншому ніж встановено законодавством.
У зв`язку з цим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 480/7847/22 зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 16 календарних років та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із лютого 2016 року по листопад 2016 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення. На виконання рішення суду 25.05.2023 відповідач виплатив заборгованість з грошового забезпечення у сумі 55 937,67 грн.
Також, під час проходження військової служби та звільнення з неї позивачу було проведено нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема: грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2016 року у розмірі 3 115,75 грн., грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку у грудні 2016 року у розмірі 1 175,51 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні у грудні 2016 року у розмірі 40 406,00 грн., а також компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2013 рік, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за 2014-2016 рік, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 480/1844/21.
Разом з тим, щомісячна додаткова грошова винагорода передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» нарахована і виплачена без включення індексації грошового забезпечення, відповідно нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, одноразова грошова допомога при звільненні, компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 роки, які нараховуються виходячи з місячного грошового забезпечення, проведені без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення.
За наведених обставин позивач просить визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо проведення перерахунку та виплати йому грошової допомоги на оздоровлення за 2016, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 календарних років військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 календарних років військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням індексації грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задовлення вимог заперечив, зазначивши, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інши осіб» визначено поняття та структура грошового забезпечення військовослужбовців, до яких щомісячна додаткова грошова винагорода не входить. Спірна винагорода є самостійною додаткової виплатою для військовослужбовців, яка встановлена КМУ для стимулювання військовослужбовців до сумлінного виконання обов`язків. Саме тому за приписами п. 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 виплата здійснювалася за минулий місяць з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Поряд з цим, у зв`язку із втратою чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», зазначена винагорода військовослужбовцям по теперішній час не виплачується.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні, наказом начальника від 24.11.2016 № 226-ОС позивача звільнено з військової служби за підпунктом б пункту 1 частини 8 статті 26 Про військовий обов`язок і військову службу у запас, та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ( а.с.16).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 480/7847/22 зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 16 календарних років та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із лютого 2016 року по листопад 2016 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення.

(https://reyestr.court.gov.ua/Review/110377590) .

На виконання рішення суду 25.05.2023 відповідач виплатив заборгованість з грошового забезпечення у сумі 55 937,67 грн ( а.с.15).

Також позивачу було проведено нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2016 року у розмірі 3 115,75 грн., грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку у грудні 2016 року у розмірі 1 175,51 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні у грудні 2016 року у розмірі 40 406,00 грн., а також компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2013 рік, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за 2014-2016 рік, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного судувід 30.09.2021 у справі № 480/1844/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100277716).

Спірним у даній справі є питання стосовно нарахування і виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 роки, які нараховуються з місячного грошового забезпечення, які проведені без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходть з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 1 статті 25 Закону України Про Державну прикордонну службу України визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону України Про Державну прикордонну службу України військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, цього Закону, інших актів законодавства.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частинами першою статті 9 якого обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 9 цього ж Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Також відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної на момент виникнення правових відносин, далі - Постанова КМУ №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч.1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно із пп. 3.7.1, 3.7.4 п.3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 р. N 425 (чинної на момент існування правових відносин, далі - Інструкція №425) також передбачено, що військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Крім іншого, якщо вже зазначалось у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям- жінкам, які мають дітей (абз.3 ч.14 ст.10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей).

При цьому, відповідно до пп.4.9.10 п.4.9 Розділу IV Інструкції №425, грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Постановою КМУ від 13 березня 2013 року № 161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889» для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 % місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 % місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Право на одноразову допомогу при звільненні позивач набув у відповідності до статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, право на отримання грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення у відповідності до ч.1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а також на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за 2013-2016 рік при звільненні.

Позивачу на момент звільнення нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою КМУ від 22 вересня 2010 року № 889 (у редакції постанови КМУ від 13 березня 2013 року № 161) у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення. Отже, зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця до дня звільнення його з військової служби, тобто мала постійний (систематичний) характер.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відтак, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Оскільки з лютого 2016р. до дня звільнення на підставі постанови КМУ №889 додаткова грошова винагорода нараховувалися і виплачувалися позивачеві щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні. Вказані висновки узгоджуються також з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.04.2021 у справі 380/2427/20.

Таким чином, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, а також грошову допомогу на оздоровлення у лютому 2016 та компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2013 - 2016., щомісячну додаткову грошову винагороду з урахуванням індексації грошового забезпечення, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 20132016 та одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 календарних років військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013-2016 та одноразової грошової допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 календарних років військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах