Справа № 460/1471/25
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2025 року м. Рівне №460/1471/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10.01.2025 №27 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зобов`язання призначити й виплачувати з 19.12.2024 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Мотивуючи вимоги позову позивач зазначала, що пенсійним органом протиправно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має пільгу щодо зменшення пенсійного віку.

Ухвалою суду від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

19.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що тривалість проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 02 роки 26 днів, що не дає права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Зауважив, що рішення Володимирецького районного суду від 29.10.2024 у справі №556/2768/24 не містить вимог зобов`язального характеру щодо призначення пенсії. Відтак, Пенсійним органом правомірно було прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач є особою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською облдержадміністрацією 08.10.1993.

Згідно з довідкою від 05.04.2023 №307, виданою Великоосницьким старостинським округом №6 виконавчого комітету Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, позивач дійсно з дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по 01.09.1986 та з 12.03.1991 по 01.12.1992 була зареєстрована та постійно проживала в селі Мала Осниця Маневицького (на даний час Луцького) району Волинської області.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.10.2024 у справі №556/2768/24, яке набрало законної сили 29.11.2024, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 в селі Мала Осниця Маневицького району Волинської області в період з 30.12.1986 по 07.01.1987, з 21.06.1987 по 31.08.1987, з 01.01.1988 по 11.01.1988, з 10.07.1988 по 31.08.1988, з 30.12.1988 по 09.01.1989, з 06.02.1989 по 01.04.1989, з 28.07.1989 по 31.08.1989, з 26.12.1989 по 09.01.1990, з 02.06.1990 по 01.07.1990, з 02.07.1990 по 03.11.1990, з 23.12.1990 по 20.01.1991, з 01.03.1991 по 11.03.1991, з 06.08.1992 по 13.04.1997.

19.12.2024 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

10.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №27 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993.

У цьому рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 33 роки 01 місяць 29 днів, тривалість проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 02 роки 26 днів, що не дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Крім цього, зазначено, що рішення Володимирецького районного суду від 29.10.2024 у справі №556/2768/24 не містить вимог зобов`язального характеру щодо призначення пенсії.

Листом від 15.01.2025 за №1700-0205-8/2433 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача про прийняте рішення за результатами розгляду її заяви від 19.12.2024.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону №1058-IV.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст.49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у виді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону №796-XII прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами внесеними згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України №13-2 від 30.07.2015, далі Порядок №22-1), документом, що засвідчує особливий статус особи, зокрема є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 3 років.

Суд встановив, що гідно з довідкою від 05.04.2023 №307 позивач дійсно з дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по 01.09.1986 та з 12.03.1991 по 01.12.1992 була зареєстрована та постійно проживала в селі Мала Осниця Маневицького (на даний час Луцького) району Волинської області.

Відповідно до листа Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З Гжицького від 18.04.2023 №24-25 позивач проходила виробничу практтику в КП «Україна» Маневицького району Волинської області з 06.02.1989 по 01.04.1989, в радгоспі «Троянівський» Маневицького району Волинської області з 02.07.1990 по 03.11.1990.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач, зокрема, у період з 10.04.1991 по 16.09.1991, з 10.10.19991 по 05.08.1992 працювала в колгоспі «Україна» Маневицького району Волинської області.

Згідно з листом трудового архіву Колківської селищної ради Луцького району Волинської області від 27.06.2024 №186/15-09 місцезнаходження колгоспу «Україна» є село Велика Осниця Маневицького району Рівненської області.

Відповідно до довідки від 24.06.2024 №2595, виданої Маневицької селищної ради, радгосп «Троянівський» знаходився на території с.Троянівка Маневицького району Волинскої області, яке відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 №106 належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Крім цього, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 29.10.2024 у справі №556/2768/24, яке набрало законної сили 29.11.2024, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 в селі Мала Осниця Маневицького району Волинської області в період з 30.12.1986 по 07.01.1987, з 21.06.1987 по 31.08.1987, з 01.01.1988 по 11.01.1988, з 10.07.1988 по 31.08.1988, з 30.12.1988 по 09.01.1989, з 06.02.1989 по 01.04.1989, з 28.07.1989 по 31.08.1989, з 26.12.1989 по 09.01.1990, з 02.06.1990 по 01.07.1990, з 02.07.1990 по 03.11.1990, з 23.12.1990 по 20.01.1991, з 01.03.1991 по 11.03.1991, з 06.08.1992 по 13.04.1997.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991"Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", с. Мала Осниця, с.Троянівка Маневицького району Волинської області дійсно відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Суд зазначає, згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А також, наголошує, що за сталою практикою Верховного Суду, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, судовим рішенням від 29.10.2024 у справі №556/2768/24 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: постійного проживання позивача в періоди зазначені у такому рішенні в селі Мала Осниця Маневицького району Волинської області та має преюдиційне значення при розгляді цієї справи.

Враховуючи вищевстановлені обставини, період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення до 01.01.1993 становить 3 роки 5 місяців 2 дні, та після 01.01.1993 4 роки 3 місяці 13 днів.

Відтак, період проживання позивача в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно встановлених обставин становить більше 6 років з урахуванням права на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, що дає останній право на зниження пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Станом на момент подання заяви про призначення пенсії (19.12.2024) позивач досягнула віку 55 років 9 місяців 27 днів. Отже, в досліджуваній ситуації позивач досягнула необхідного пенсійного віку.

Страховий стаж позивача для призначення пенсії становить 33 роки 01 місяць 29 днів (станом на рік досягнення 54-річного віку 2023 рік необхідний стаж: 30 - 6=24 роки), не є спірним в цій справі, та є достатнім для призначення пенсії за віком.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, а тому оскаржене рішення підлягає скасуванню.

Своєю чергою порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.01.2025 №27 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 з 19.12.2024 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34,м. Полтава,Полтавська обл.,36014. ЄДРПОУ/РНОКПП 13967927)

Повний текст рішення складений 06.03.2025.

Суддя Олег ГРЕСЬКО