Справа № 494/2112/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 494/2112/24

Категорія:113060000 Головуючий в 1 інстанції: Римар І.А.

Місце ухвалення: м. Березівка

Дата складання повного тексту:04.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа Березівський відділ державної виконавчої служби (далі ВДВС) у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (далі ПМУ МЮ) (м. Одеса), про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №914 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 17 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яку склав ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковник ОСОБА_2 .

При подачі позову до суду позивач просив поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18 листопада 2024 року у задоволенні заяви про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено, також позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

29 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якої вказав, що ОСОБА_1 не доставляли в адміністративному порядку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, а лише повідомили його в усній формі про необхідність з`явитися для уточнення даних. Про складання відносно нього протоколу за ч.3 ст 210-1 КУпАП він теж не знав. Також зазначав, що на розгляд справи про адміністративне правопорушення він не викликався, рішення винесено у його відсутності, а вже пізніше отримав лише постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаною постановою.

Інших причин пропуску не вказав.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Березівський ВДВС у Березівському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) про скасування постанови №914 по справі про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2024 року вважати неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції безпідставно було залишено поза увагою, основний принцип ч.1 ст. 6 КАС України та встановлену правову норму ст. 3 Конституції України "Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави". Суд в свою чергу був зобов`язаний вжити всіх заходів, щоб сторони дали всі пояснення, які необхідні для встановлення фактичних обставин, для прийняття справедливого рішення;

- судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року) в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини:

17 серпня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковник ОСОБА_2 . розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 прийнято постанову №914 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

25 жовтня 2024 року представником ОСОБА_1 Гавриловичем Ю.В. до Березівського ВДВС у Березівському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) подано заяву про видачу копію постанови на підставі якої відкрито виконавче провадження.

25 жовтня 2024 року представником ОСОБА_1 Гавриловичем Ю.В. отримано копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №914

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку, враховуючи відсутність доказів неможливості звернення позивача та представника із даним адміністративним позовом в межах визначених законом строків, суд вважає його не обґрунтованим, а доводи, викладені у ньому безпідставними, тому дійшов до висновку про відмову у поновленні строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення вдруге.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає поверненню позивачеві, його повернення не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно вимог ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.1 ст. 123 КАС України).

Водночас, ст. 286 КУпАП врегульовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, положення ст. 286 КАС України містять імперативну норму в частині подання позовної заяви щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Разом з тим, зважаючи на те, що КАС України не містить заборону на поновлення судом строку звернення до суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів акцентує увагу, що вказаний процесуальний строк може бути поновлений судом за заявою позивача у разі наявності поважних причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що такими поважними причинами пропуску строку звернення до суду може бути, у тому числі, невручення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особі, стосовно якої її було винесено, адже за відсутності даних щодо підстав притягнення до відповідальності, змісту застосованого стягнення, реквізитів оскаржуваного рішення тощо особа позбавлена можливості належним чином реалізувати своє право на судовий захист.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Таким чином, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

При цьому, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 та вручення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи лише 25 жовтня 2024 року апелянтом було отримано копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №914 (а.с.15).

Тоді як позов до суду направлено засобом поштового зв`язку 04 листопада 2024 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що, в даному випадку, наявні беззаперечні підстави для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 121 КАС України.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач чинив активні дії щодо отримання інформації щодо руху справи про адміністративне правопорушення, про що свідчать заяви позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що разом з позовною заявою ОСОБА_1 було, зокрема, заявлено клопотання про витребування від ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали на підставі яких було винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначене клопотання судом першої інстанції не було розглянуто, що, відповідно призвело до неправильного вирішення судом першої інстанції спірного питання.

З урахуванням вищенаведених обставин, виходячи із завдань адміністративного судочинства, визначених ч.1 ст. 2 КАС України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у спірних правовідносинах таких обставин, які могли б бути визнані судом поважними у розрізі вирішення питання про поновлення строку звернення до суду та забезпечення особі належної реалізації доступу до правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Враховуючи все вищевикладене, а також, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, ч.2 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року скасувати.

Справу №494/2112/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), про скасування постанови про адміністративне правопорушення направити до Березівського районного суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.