Справа № 580/4940/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4940/24 Суддя (судді) першої інстанції: Гайдаш В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Ключкович В.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Інвест Груп» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Інвест Груп» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт-Інвест Груп» звернулося з позовом до Черкаської митниці, в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 №UA902000/2024/000006/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішення про коригування митної вартості товарів є не обґрунтованим, прийняте з грубим порушенням митного законодавства України, наведені у ньому факти є надуманими, не підтверджені документально, не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Спорт-Інвест Груп» подало апеляційну скаргу, в якому просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що декларантом виконано всі вимоги митного законодавства, подано належний та достатній перелік документів. Вказує, що відповідач не навів конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, ні причин неможливості їх перевірки на підставі поданих позивачем документів. Вважає рішення про коригування митної вартості товарів необґрунтованим.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 21 серпня 2024 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року продовжено строк розгляду адміністративної справи на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи та на підставі ч. 2 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.04.2024 до підрозділу митного оформлення Черкаської митниці представником позивача було подано митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ (далі - МД) №24UA42U0, за якою в режимі імпорт задекларовано товари: «трава з поліетилену S форми, Діаметр: 5/8», в асортименті, всього 264 кв.м., торговельна марка: WUXI, виробник: Wuxi Zhongmeng Sports Facilities Technology Co., LTD, країна виробництва: Китай, задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,9814 дол. США за кв.м.. Загальна вартість поставки 48446,16 дол. США.

За результатами перевірки поданої митної декларації Черкаською митницею направлено позивачу повідомлення, в якому відповідачем зазначалося про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару.

Наразі, декларантом направлено митному органу лист щодо надання додаткових документів, зокрема: переклад експортної декларації 30.01.2024 №00446941, транспортний документ Т1 MRN 24PL322080NU6L9HQ9, супровідний лист від ТОВ «Спорт-Інвест Груп» від 01.05.2024 №б/н.

01.05.2024 Черкаською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA902000/2024/000006/2, відповідно до якого митну вартість товару «трава з поліетилену», було скориговано до 6,2010 доларів США за кв.м., тобто загальна вартість імпортованого товару складає 75 453,64 дол. США.

Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволення позовних вимог виходив з того, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартість товару що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, а надані до митного оформлення документи містять розбіжності, чим порушив норми ч. 2.2 ст. 52; ч. 2. ст. 53; ч. 2, 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування, чинними на час прийняття спірного рішення.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо митний орган має обґрунтовані сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також має обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Суд зазначає, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Як вірно вказано судом першої інстанції, що 29.04.2024 до підрозділу митного оформлення Черкаської митниці представником позивача було подано митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ (далі - МД) №24UA42U0, за якою в режимі імпорт задекларовано товари: «трава з поліетилену S форми, Діаметр: 5/8», в асортименті, всього 264 кв.м. , торговельна марка: WUXI, виробник: Wuxi Zhongmeng Sports Facilities Technology Co., LTD, країна виробництва: Китай, задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,9814 дол. США за кв.м.. Загальна вартість поставки 48446,16 дол. США.

Поставка вказаних товарів здійснювалась на виконання зовнішньоекономічного договору з компанією: Wuxi Zhongmeng Sports Facilities Technology Co., LTD., Китай.

Також разом із митною декларацією декларантом було надано до митного органу:

- рахунок-фактура (інвойс) № ZM20231225 від 25.12.2023;

- пакувальний лист б/н від 22.01.2024;

- коносамент № ZHWE24010457 від 11.02.2024;

- автотранспортна накладна CMR б/н від 11.04.2024;

- сертифікат про походження товару №24C3307Y1226/00303 від 04.02.2024;

- супровідний документ Т1 №24PL322080NU6L9HQ9.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених, за МД від 29.04.2024 № 24UA42U0 митним органом встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни товару, а саме: декларантом заявлено відомості про торгівельну марку - WUXI, однак ним не надано митниці відповідні ліцензійні/авторські договори з власником торгівельної марки, які б встановлювали правовідносини між покупцем та продавцем щодо використання та реалізації товарів торгівельної марки WUXI.

Так, відповідно п.п. 2.2. контракту від 20.02.2023 №01-20/02/2023 підтвердженням якості з боку продавця є сертифікат відповідності (якості), видані продавцем, однак декларантом не надано відповідні сертифікати, які передбачені п.п. 2.2. контракту від 20.02.2023 №01-20/02/2023 щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження продавця, який є і виробником товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару.

Крім того, відповідно п 7. контракту від 20.02.2023 №01-20/02/2023 передбачено пакування та маркування Товару. В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування та маркування, а також декларантом не заявлено митниці про включення та/або додавання до ціни товару зазначених витрат, які є обов`язковими складовими митної вартості товару та відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.

Згідно умов контракту від 20.02.2023 №01-20/02/2023 зазначено, що товар постачається на умовах поставки FOB Shanghai. Відповідно до Тлумачень Інкотермс FOB «Франко-борт» означає, що зобов`язання щодо поставки вважається виконаним після того, як товар передано через поручні судна в погодженому порту відвантаження (в даному випадку порт Shanghai).

Тобто, покупець повинен нести всі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару від цього моменту.

Відповідно до п. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни що фактично сплачена або підлягає сплаті додаються складові митної вартості, серед таких складових є витрати на страхування цих товарів понесені покупцем.

Згідно п. 2 статті 53 Митного кодексу України серед обов`язкових документів які декларант зобов`язаний надати для підтвердження заявленої митної вартості товарів є страхові документи та документи що підтверджують вартість страхування (якщо таке здійснювалось), однак до митниці не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації імпортера щодо відсутності такого.

Таким чином, декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості, а саме витрат на страхування, які відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України є обов`язковими складовими митної вартості та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.

Позивачем було надано митному органу підтвердження заявлених витрат на транспортування до ввезення на митну територію України: договір транспортного експедирування від 16.01.2023 №16/01/03, договір від 09.04.2024 №993, договір-заявка від 09.04.2024 №16093, договір від 25.10.2023 №25/10, рахунок на оплату від 17.04.2024 №96, довідка про транспортні витрати від 17.04.2024 №17/04/1.

Однак, за результатом співставлення заявлених митниці відомостей з відомостями, які містяться у зазначених вище документах встановлено, що декларантом заявлено в ДМВ до митної декларації від 29.04.2024 24UA42U0 - витрати на транспортування (графа 20 ДМВ), як окрему складову митної вартості та витрати на навантаження, вивантаження, обробку (графа 21 ДМВ), як окрему складову митної вартості на підставі відомостей рахунка на оплату від 17.04.2024 №96, в якому лише витрати на перевезення:

- перевезення вантажу морським транспортом, за межами території України по коносаменту ZHWE24010457 за умови поставки FOB Shanghai (Китай) до порту м. Гданськ (Польща);

- міжнародні транспортно-експедиційні послуги: м. Гданськ (Польща) -м/п Чоп (Україна), вантажний автомобіль DAF BX6989HP пр. BX1429XF, що є лише «витратами на перевезення» партії оцінюваних товарів за маршрутом порт Shanghai (Китай)-Гданськ (Польща) - п/п Чоп (Україна).

Разом з цим, відомості про числові значення витрат на навантаження, вивантаження, обробку в порту Гданськ (Польща) (графа 21 ДМВ) в рахунку на оплату від 17.04.2024 №96 відсутні.

Також, відповідно до п.п. 3.2.4 договору транспортного експедирування від 16.01.2023 №16/01/03 зазначені витрати є окремими послугами (приймання, накопичення, сортування, складування, навантаження, розвантаження, зберігання, перевезення вантажів), тобто декларантом митниці заявлено відомості тільки щодо складової митної вартості - витрати на транспортування партії оцінюваних товарів за маршрутом порт Shanghai (Китай)-Гданськ (Польща) - п/п Чоп (Україна), так як, відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, витрати на навантаження, вивантаження, обробка є самостійними поняттями складових митної вартості, які повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.

Судом встановлено, що згідно відомостей коносамента від 11.02.2024 №ZHWE24010457, CMR від 11.04.2024 № б/н партія оцінюваного товару транспортувалась за маршрутом порт Shanghai (Китай)-Гданськ (Польща) - Чоп (Україна), отже партія оцінюваного товару перевантажувалась з судна на автомобільний транспорт в порту Гданськ (Польща) за рахунок покупця, однак у наданих декларантом документів відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження, обробку які є обов`язковою складовою митної вартості товару.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що декларантом не заявлено митниці відомості щодо обов`язкової складової митної вартості - витрати на навантаження/вивантаження, обробку тим самим останні не були додані декларантом до ціни товару, у зв`язку з чим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів.

Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідно п.п. 2.1 договору транспортного експедирування від 16.01.2023 №16/01/03 передбачено заявку, яка є невід`ємною частиною договору, однак зазначена заявка до митного оформлення не надана.

Відповідно до даних CMR від 11.04.2024 № б/н, а саме графи 5 (документи які подаються) наявні відомості, щодо декларації типу Т1, однак зазначений документ до митного оформлення не надано.

За результатами перевірки поданої митної декларації Черкаською митницею направлено позивачу повідомлення, в якому відповідачем зазначалося про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару.

Разом з тим, декларантом, у відповідь на лист щодо надання додаткових документів, надано: переклад експортної декларації 30.01.2024 №00446941, транспортний документ Т1 MRN 24PL322080NU6L9HQ9, супровідний лист від ТОВ «Спорт-Інвест Груп» від 01.05.2024 №б/н.

Крім того, декларантом проінформовано митницю, що надати додаткові документи не має можливості.

Таким чином, із наявних у митниці документів, які надавались декларантом на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (з урахуванням додатково наданих станом на 01.05.2024), відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів, та що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, повноту їх включення до ціни, та відповідно, до митної вартості товарів за основним методом.

Отже, позивач не спростував сумніви митного органу, щодо правильності вибору методу визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України зазначено, що митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у випадку якщо декларантом не подано документи ч.ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, та у разі відсутності у цих документах усіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості. У разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 Митного кодексу України. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На виконання вимог ч. 5, 6 ст. 55, ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України та з метою обґрунтованого вибору методу та визначення основи митної вартості товару між декларантом та митницею проведено процедуру консультації під час проведення якої встановлено, що у декларанта та у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59 Митного кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товар.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2022 року у справі №804/2708/18.

Так, матеріалами справи підтверджено, що у митниці та декларанта була відсутня інформація щодо митних вартостей подібних товарів щодо оцінюваних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до часу ввезення партії оцінюваних товарів, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 60, 61 Митного кодексу України. Методи на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути застосовані щодо оцінюваних товарів так як у митниці та декларанта відсутня інформація про ціну товарів відповідно до вимог ст. 62, 63 Митного кодексу України.

Однак, у Черкаської митниці була наявна інформація щодо митної вартості товарів з подібними характеристиками на рівні 3,7810 дол. США/кг, по відношенню до оцінюваних товарів мають однакову країну виробництва, країну походження, є волокнистим текстильним покриттям, що імітує траву, незалежно від кольору, подібний за фізичними характеристиками, завдяки чому можуть виконувати однакові функції та бути комерційно взаємозамінними, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів на співставних умовах поставки та комерційних рівнях, митну вартість яких було визнано митницею за митною декларацією від 29.04.2024 №24UA98U6.

Відповідно до статті 64 Митного кодексу України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваного товару визначено за резервним методом визначення митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України.

Наразі, колегія суддів зазначає, що для розрахунку митної вартості за резервним методом визначення митної вартості, митницею взято за основу митну вартість товарів з подібними характеристиками на рівні 3,7810 дол. США/кг, та враховано обсяг партії оцінюваних товарів, який становить 19956 кг нетто, отже митна вартість, визначена за резервним методом, становить 75453,64 (3,7810 дол. США х 19956 кг) дол. США.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 №UA902000/2024/000006/2.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Інвест Груп» залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови складено 04.03.2025р.)