Справа № 462/1427/25
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1427/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Алекберової Я. Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Філипчук Х. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Залізничної районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративне правопорушення,

встановив:

Обґрунтування позову.

Позивач ОСОБА_1 27.02.2025 року (вх. № 4639) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із позовом до Залізничної районній адміністрації Львівської міської ради у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 22 від 13.02.2025 року винесену адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради щодо ОСОБА_1 та закрити провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою № 22 від 13.02.2025 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп. за порушення вимоги п.14.1.31 «Правил благоустрою Львівської МТГ», затверджених ухвалою Львівської міської ради від 19.12.2024 року №5766, а саме: за самовільне захоплення території (частини території) об`єкта благоустрою Львівської міської територіальної громади за адресою: м. Львів, вул. Любінська 156-160.

Зазначає, що така постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки, адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради у Постанові №22 застосовано норму, яка набула чинності після винесення Протоколу про адміністративне правопорушення, порушено строки притягнення до адміністративної відповідальності, протокол складений з порушення норм чинного законодавства. Позивач, також, зазначає, що йому не було скеровано виклик на розгляд справи, при складені протоколу він не був присутній, йому не було роз`яснено його права та обов`язки та неправильно визначили суму штрафу, яку останній повинен сплатити, оскільки, у протоколі він зазначений як фізична особа. Відтак, вважає що вказана постанова підлягає скасуванню.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.02.2025 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

04.03.2025 року від уповноваженого представника відповідача - Філипчук Х. Ю. до Залізничного районного суду м. Львова надійшов письмовий відзив на адміністративний позов.

Представник відповідача зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначає, що повідомлення про виклик на засідання адміністративної комісії було надіслано на адресу, яку позивач зазначив на засіданні адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації. Санкцією ст. 152 КУПАП встановлюється адміністративне стягнення, a саме: штраф на громадян від 340 грн до 1 360 грн., а на посадових осіб, громадян-суб`єктів підприємницької діяльності від 850 до 1 700 грн.

З врахуванням викладеного, на ОСОБА_1 , як на посадову особу накладено штраф в розмірі 1700 грн, адже позивач є керівником/директором ОСББ «Любінська дорога». Адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради дотримано процедуру винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачену КУпАП, зміст постанови відповідає ст. 283 КУпАП. Враховуючи вище наведене просить відмовити у задоволені позову.

Позивач ОСОБА_1 05.03.2025 року (вх. № 5063) до Залізничного районного суду м. Львова подав письмову відповідь на відзив. Позивач посилається на те, що обставини викладені у відзиві не відповідають дійсності. Зазначає, що представник відповідача жодним чином не пояснив, якими діями він вчинив адміністративне правопорушення в статусі голови правління ОСББ «Любінська дорога», і в чому вони проявлялись

Адміністративною комісією не було з`ясовано всіх обставин, не встановлено винних осіб, які встановили обмежувачі заїзду та безпідставно притягнуло його до відповідальності.

Позиція сторін по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання підтримав вимоги адміністративного позову та просив такий задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві.

Уповноважений представник відповідача - Філипчук Х. Ю., у судовому засіданні, просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Вимогою КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради № 2410 Б в3813 від 05.12.2024 стверджується, що 05.12.24 виявлено порушення Закону України "Про благоустрій населених пунктів", наказ МЖКГ № 310 від 27.11.2017 "Про затвердження Типових правил благоустрою території населеного пункту" та "Правила благоустрою Львівської МТГ" (затв. ухвалою ЛМР №376 від 21.04.11р. зі змінами і доповненнями), а саме пункт 20.1.31 "Самовільне захоплення території (частини території) об`єкта благоустрою м. Львова", за адресою: вул. Любінська буд.160. Так КП «Адміністративно-технічне управління» Львівської міської ради вимагало в термін до 16 грудня 2024 р. демонтувати самовільно встановлені обмежувачі на комунальній території., за адресою: вул.Любінська, буд.160 (а.с. 8).

Відповідно до змісту протокола про адміністративне правопорушення № 3-105б від 17.12.2024 року вбачається, що громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.1.31 «Правил благоустрою Львівської МТГ» зі змінами та доповненнями, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011року №376, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 10).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 22 від 13.02.2025 року, складеної адміністративною комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради стверджується, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.1.31 «Правил благоустрою Львівської МТГ», затверджених ухвалою Львівської міської ради від 19.12.2024 року №5766, а саме: самовільно захопив територію (частини території) об`єкта благоустрою Львівської міської територіальної громади, за адресою: м. Львів, вул. Любінська 156-160 чим порушив ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 10).

У зв`язку із зазначеним на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1 700 грн.

Судом, також, досліджено копію відповіді на вимогу від 19.12.2024 року, акт про відмову від участі в спільному обстеженні від 17.02.2024 року, заяву ОСОБА_4 від 21.01.2025 року, фотоматеріали та інші наявні документи у матеріалах справи.

Застосоване судом законодавство.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, у постанові Верховного Суду № 560/751/17 від 27.06.2019 року, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, покладено на адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

За змістом ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений невідповідно вимог ст. 256 КУпАП, так в ньому не зазначено точний час вчинення адміністративне правопорушення, наявність чи відсутність матеріальної шкоди. Протокол від 17.02.24 року та акт про відмову від участі в обстеженні від 17.12.24 року, складались без участі ОСОБА_1 , та містять зазначення про відмову від участі в складанні протоколу, що засвідчений підписами свдків, які також являються посадовими особами комунального підприємства (згідно свідчень інженера КП "Адміністративно-технічне управління Підкорчевной Н.А., що складала вказані документи). В той же час будь-які докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про відповідні заходи відповідачем не надано.

Також відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгяляд вказаного протоколу адміністративної комісією.

Оскаржувана постанова № 22 від 13.02.2025 за фабулою правопорушення складена у відношенні фізичної особи, хоча накладене максимально можливе стягнення, як у відношенні посадової особи.

Згідно наданих відповідачем письмових доказів та свідчень за розсудом суду, відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у захоплені території, як фізичної особи так і як голови ОСББ .

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, як те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Однак, відповідач перед розглядом справи не врахував недоліків протоколу про адміністративного правопорушення і перейшов до розгляду справи.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, зокрема, а також - з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що пояснення позивача при розгляді протоколу не заслуховувались, оскільки останній належним чином не був повідомлений про розгляд справи.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність р. адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як випливає із змісту ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких, зокрема, обставини як: відсутність події і складу адміністративногоправопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, і саме тому, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній постанові не вказано часу вчинення адміністративного правопорушення; з врахуванням заперечення позивачем свої винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, ненадання доказів щодо захоплення землі саме позивачем, рішення відповідача про визнання позивача винною у вчиненні даного правопорушення є передчасним та прийнятим без врахування всіх обставин даних справи та без дотримання всіх вимог чинного законодавства.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог КУпАП, зокрема, зокрема, ст. ст. 7, 256, 38, 245, 283, 284 КУпАП і вбачаються підстави для її скасування.

За змістом ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Суд приймає до уваги, що відповідачем не надано суду достатніх та переконливих доказів на спростування доводів позивача.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, відсутність посилання у ній на докази, які були предметом дослідження свідчать про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Оскільки встановлено недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Залізничної районній адміністрації Львівської міської радипро скасування постанови в справі про притягнення до адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 22 від 13.02.2025 року винесену адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради щодо ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради(місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. І. Виговського, 34).

Повний текст судового рішення складено 07.03.2025 року.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно

Суддя: