Справа № 493/244/25
Суддя: Ільніцька О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/244/25
Провадження № 2-а/493/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.,

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.(а.с.1-9)

В обґрунтування позову зазначив, що 24.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесена постанова 957 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

За змістом постанови 24 січня 2025 року під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 з 30.11.2012 року зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 (назва адреси після перейменування), але на військовому обліку призовників в період з 02.11.2013 року по 01.05.2023 року не перебував. Після 01.05.2023 року, всупереч вимог ч.1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 2006 рік) після досягнення віку 27 років за місцем проживання на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 не став. В подальшому, діючи з єдиним протиправним умислом, спрямованим на порушення правил військового обліку, ігнорував вимогу п.1.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Не мав будь-якого чинного

військово-облікового документу та не мав підстав, вважати, що він належним чином виконує правила військового обліку. З 24.01.2025 року він вирішив подати на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, але подати не зміг, через відсутність його на військовому обліку. 20.01.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та був направлений на ВЛК. 24.01.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та написав заяву про взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Відповідно до вищенаведеного в період з 02.11.2013 року по 20.01.2025 року він в супереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом МО України № 402 від 14.08.2008 року, взагалі не проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, чим порушив також п. 1.4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого він повинен проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та порушив вимоги п. 1.10 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого він повинен звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, взагалі не звіряв свої персональні дані. Вказані правопорушення ОСОБА_1 скоював, діючи за єдиним протиправним умислом на порушення правил військового обліку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 ч. 3 КУпАП.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не містить конкретно, у чому полягає порушення ним вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як в редакції на дату початку порушення 02.11.2013 року (11.08.2013), так і на дату, зазначену в постанові, а саме станом на 2006 рік. Оскаржуваною постановою не зазначено конкретну норму, на яку посилається відповідач, а також не зазначено на яку редакцію закону посилається відповідач під час складання протоколу та оскаржуваної постанови. Оскаржувана постанова не містить конкретно, в чому полягає порушення ним вимог законодавства. Відповідач в оскаржуваній постанові посилається на п. 1.1, 1.4, 1.10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не зазначивши, в якій редакції дана норма та яким нормативним документом затверджена. Також незрозуміло, в якій саме редакції нормативний документ, яким затверджені Правила, на які посилається відповідач під час складання протоколу та оскаржуваної постанови. 04.02.2025 року позивачу був вручений протокол та постанова 957 від 24.01.2025 року, в якій зазначено, що позивача повідомлено, про те що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 13 год. 24 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , кабінет № 1. Постанова розглянута в день складання протоколу, а сам протокол 40/1 від 24.01.2025 року, в якому зазначено, що позивач повідомлений про час, дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, йому вручений разом з оскаржуваною постановою лише 04.02.2025 року, тобто на 11 день після його складання та винесення постанови, чим позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час його розгляду, про що свідчить відсутність будь-яких пояснень позивача, тому вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги ст. 268, 245, 249, 279 КУпАП. Крім того зазначає, що з 19.05.2024 року введено норму ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання правил військового обліку. Відносно нього склали протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він повинен був стати на військовий облік призовників з 02.11.2013 року по 01.05.2023 року, та після 01.05.2023 року після досягнення віку 27 років на військовий облік військовозобов`язаних (хоча 27 років позивачу виповнилося лише 02.11.2023 року), на той момент коли не існувало норми ч. 3 ст. 210 КУпАП. Таким чином вважає, що в його діях немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, при подачі позову представник позивача зазначила про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, про що свідчить квитанція № 2662965 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЕСІТС. (а.с. 19)

Ухвалою судді від 11.02.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом, відкрите провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 21-22)

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 12.02.2025 року о 8:06 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету. (а.с.24 зворот)

Також відповідачу надсилалися судові повістки про виклик до суду на 19.02.2025 року на 12 год., яка була отримана відповідачем 12.02.2025 року о 8:06 год., на 06.03.2025 року на 12:00 год., яка була отримана відповідачем 19.02.2025 року о 17:22 год., що підтверджуються довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету. (а.с. 26, 29).

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 від 28.11.2012 року (а.с. 14-15), який згідно копії витягу з реєстру територіальної громади з 30.11.2012 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 11 зворот)

Згідно копії довідки № 3/97 військово-лікарської комісії від 24.01.2025 року, з якою ОСОБА_1 ознайомлений 24.01.2025 року, солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , придатний до військової служби. (а.с. 13)

24 січня 2025 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення 40/1, у якому зафіксовано, що 24.01.2025 року під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 з 30.11.2012 року зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 (назва адреси після перейменування), але на військовому обліку призовників в період з 02.11.2013 року по 01.05.2023 року не перебував. Після 01.05.2023 року, всупереч вимог ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 2006 рік) після досягнення віку 27 років за місцем проживання на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 не став. В подальшому, діючи з єдиним протиправним умислом, спрямованим на порушення правил військового обліку, ігнорував вимогу п. 1.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Не мав будь-якого чинного військово-облікового документу та не мав підстав, вважати, що він належним чином виконує правила військового обліку. З 24.01.2025 року він вирішив подати на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, але подати не зміг через відсутність його на військовому обліку. 20.01.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та був направлений на ВЛК. 24.01.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та написав заяву про взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Відповідно до вищенаведеного в період з 02.11.2013 року по 20.01.2025 року він в супереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом МО України № 402 від 14.08.2008 року, взагалі не проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, чим порушив також п. 1.4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого він повинен проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та порушив вимоги п. 1.10 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого він повинен звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, взагалі не звіряв свої персональні дані. Вказані правопорушення ОСОБА_1 скоював, діючи за єдиним протиправним умислом на порушення правил військового обліку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 ч. 3 КУпАП. (а.с.17)

24.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесена постанова 957 про притягнення ОСОБА_1 за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та на нього накладене адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 04.02.2025 року. (а.с. 16)

Відповідно до ст. 17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, ЗУ «Про оборону України», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Правилами військового обліку, затвердженими Постановою КМ України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із ч. 7 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд зазначає, що ст. 210 КУпАП доповнена ч. 3 та викладена у новій редакції на підставі ЗУ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-ІХ від 09.05.2024 року, який набрав чинності 19.05.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно копії протоколу 40/1 від 24.01.2025 року, наданого представником позивача, протокол містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про отримання ним другого примірника протоколу. (а.с. 17)

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання позивача на ту обставину, що він був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду адміністративних матеріалів, ніякими об`єктивними доказами не підтверджується, оскільки ОСОБА_1 повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в копії постанови, тому суд не вбачає порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем.

Крім того позивач зазначає, що з 19.05.2024 року введено норму ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання правил військового обліку. На нього склали протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він повинен був стати на військовий облік призовників з 02.11.2013 року по 01.05.2023 року, та після 01.05.2023 року після досягнення віку 27 років на військовий облік військовозобов`язаних (хоча 27 років позивачу виповнилося лише 02.11.2023 року), на той момент коли не існувало норми ч. 3 ст. 210 КУпАП, є неспроможним, оскільки дійсно ст. 210 КУпАП доповнена ч. 3 та викладена у новій редакції на підставі ЗУ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19.05.2024 року, ОСОБА_1 після 19.05.2024 року також на військовий облік не став, чим порушив «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Таким чином відповідачем вірно встановлена наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що є обов`язковою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з приписів ст. 7 КУпАП, тому за вказаних обставин адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 286 КАС України, суд

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ