Справа № 640/7054/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Київ № 640/7054/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Кожуховський О.В.,

представника відповідача - Лаврінець О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.03.2022 № 230 «Про притягнення до відповідальності окремих працівників батальйону конвойної служби» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.03.2022 № 539 о/с щодо особового складу в частині звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського-водія відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- стягнути на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби є протиправними та підлягають скасуванню через необґрунтованість та недоведеність висновків службового розслідування та порушення процедури його проведення. Позивач вказує на те, що передумовою застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, має бути порушення службової дисципліни, яке містить склад дисциплінарного проступку, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування, а його висновки мають ґрунтуватись на фактичних обставинах, підтверджуватись належними доказами та не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Втім, дисциплінарною комісією відповідача при проведенні службового розслідування не було дотримано норм законодавства та не забезпечено ретельності при розслідуванні, що призвело до невірних висновків, і, як наслідок, незаконного застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Також, позивач наголошує щодо чеку тестування на алкоголь № 48 на приладі «Dгager», то у ньому помилково зазначена дата проведення тестування, а саме, вказана дата 24.03.2021 замість 24.03.2022. Відповідно до вимог наказу № 1747 від 13.10.2016 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категорією «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» складають 1 рік. Аналогічно, згідно технічного паспорту «Drager» 6820 (мається у вільному доступі) калібрувальний інтервал: рекомендований 6 місяців, максимальний 12 місяців. Без проведення калібрування та повірки у визначені законодавством строки, прилад не дозволяється до використання Міністерством охорони здоров`я та не відповідає вимогам ДСТУ. Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння позивача, було проведено за допомогою приладу газоаналізатор Drager 6820, термін повірки (калібрування) якого сплинув на час огляду. З урахуванням вимог чинних нормативних актів законодавства України, вказаний прилад не може використовуватися для визначення стану алкогольного сп`яніння, а дані отримані під час проведення тестування таким приладом неможливо використовувати для підтвердження факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. До того ж, акт фіксації перебування поліцейського ОСОБА_1 на службі в стані алкогольного сп`яніння не складався.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022, Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/7054/22, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 прийнято справу до провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до розгляду, призначено підготовче засідання на 02.04.2024.

До суду від Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що під час виконання службових обов`язків, поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані. Дисциплінарною комісією встановлено, що 24.03.2022 під час несення служби, окремі поліцейські окремі працівники батальйону, зокрема, позивач, перебували з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, у зв`язку з цим, їм було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Останні у присутності свідків на проходження огляду з використанням спеціальних технічним засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом, погодились, а після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві зокрема, згідно з висновком спеціального технічного засобу «Drager» № ARNK 0700, тест № 46, дата і час проведення тесту 15 год. 37 хв. 24.03.2022, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 склав 1,55 проміле, тест № 47. Позивач на проходження огляду з використанням спеціальних технічним засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом, погодився, матеріали справи не містять зворотного. До того ж, відповідно до декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор «Drager» Аlсоtеst 6820 SN № ARNК0700, який використовувався працівниками управління головної інспекції при освідуванні позивача, вказаний пристрій відповідає встановленим до нього вимогам, при цьому, що термін дії декларації та сертифікату відповідності вказаного технічного засобу до 05.10.2027.

Відповідач вважає, що оскаржувані накази ГУНП у м. Києві винесені в межах повноважень Головного управління Національної поліції у м. Києві та у спосіб, що передбачений Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, а відтак, доводи, викладені позовній заяві, є такими, що не відповідають дійсності.

До суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої, у відзиві не наведено, як і у матеріалах службового розслідування допустимих доказів, які у сукупності є достатніми для підтвердження висновків службового розслідування. Також, зауважено, що не спростовано факт грубого порушення вимог п. 10 розділу І Положення № 893 від 07.11.2018. Крім того, позивач вказує на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння позивача проведено за допомогою приладу, термін повірки (калібрування) якого сплинув на час огляду.

Строною відповідача на відповідь на відзив надано заперечення, в яких зазначено, що факт перебування ОСОБА_1 на службі в нетверезому стані, є беззаперечним і обґрунтовано доведеним, всі доводи представника позивача направлені на спотворення обставин справи, метою яких є уникнення позивача від застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання.

В ході підготовчого судового засідання судом було задоволено клопотання представника позивача про виклик у судове засідання співробітників позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, як вказав представник у клопотанні про виклик свідків, можуть підтвердити викладені у позовній заяві обставини.

11.07.2024 судом закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 судом було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Під час розгляду справи судом також були заслухані пояснення свідка - ОСОБА_3 , який зазначив, що 24.03.2022 під час обідньої перерви відбулось розпиття спиртних напоїв. Зазначив, що ОСОБА_1 з ними не було, він зайшов взяв бутерброд і вийшов. На запитання представника відповідача чому у ваших поясненнях написано, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої з вами, свідок відповів, що пояснення писав під диктовку.

Інший свідок - ОСОБА_4 у судові засідання не з`являвся.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , із 2005 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції України.

Відповідно до функціональних обов`язків поліцейського-водія батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві, затверджених 04.01.2022 командиром батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві, а саме розділу VII «Взаємовідносини (зв`язки) за посадою» поліцейський-водій безпосередньо підпорядковується командирові батальйону, його заступникам.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.08.2021 № 997 о/с, позивача старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0037847) призначено на посаду поліцейського-водія відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві, звільнивши його з посади поліцейського відділення № 2 взводу № 1 роти № 5 (з охорони від ділення судово-психіатричної експертизи) цього ж батальйону.

24.03.2022 командир батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві майор поліції Микола Горілко рапортом доповів начальникові ГУ НП у м. Києві Івану Вигівському про те, що 24.03.2022 приблизно о 13 год. 50 хв. під час планового обходу території батальйону конвойної служби виявлено, що працівник батальйону старший сержант поліції ОСОБА_1 поліцейський-водій відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з викладеним, для підтвердження чи спростування факту, просив дозволу на проведення службового розслідування.

Наказом начальника ГУ НП у м. Києві № 428 від 28.03.2022, за результатами розгляду рапорту командира батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві майора поліції ОСОБА_5 , за вказаним фактом призначено службове розслідування. Для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії - майора поліції ОСОБА_6 , командира батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві; членів комісії: майора поліції ОСОБА_7 , начальника відділу конвойної служби управління превентивної діяльності, капітана поліції ОСОБА_8 , заступника командира батальйону конвойної служби, капітана поліції ОСОБА_9 старшого інспектора з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції.

29.03.2022 начальником ГУ НП у м. Києві генералом поліції третього рангу Іваном Вигівським затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві.

Службовим розслідуванням встановлено, що у діях позивача наявне порушення службової дисципліни, п. 14 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», абзацу шостого пункту 3 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у порушенні Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме, перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби.

24.03.2022 близько 13 год. 50 хв. під час планового обходу території батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві командиром батальйону майором поліції ОСОБА_10 , заступником командира цього ж батальйону капітаном поліції ОСОБА_11 виявлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 та інші працівники батальйону перебувають з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Командир підрозділу ОСОБА_10 викликав працівників УГІ ГУ НП у м. Києві. Працівниками УГІ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_1 та іншим працівникам запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 у присутності свідків погодився на проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом. Результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у приміщенні батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Володимира Брожка 60/48, згідно з висновком спеціального технічного заеобу «Drager» № АККК 0700, тест № 48, дата і час проведення тесту 24.03.2022 о 15 год. 41 хв., результат тесту 1,45 проміле.

Наказом ГУНП у м. Києві від 30.03.2022 № 230 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників батальйону конвойної служби», за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пункту 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», абзацу шостого пункту З розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівників поліції, тому до позивача старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0037847) поліцейського-водія відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.03.2022 № 539о/с, позивача було звільнено 31.03.2022 «за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». На момент звільнення, позивач мав звання старшого сержанта поліції, перебував на посаді поліцейського-водія відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві.

Дисциплінарне стягнення на позивача було накладене наказом ГУНП у м. Києві від 30.03.2022 №230.

Позивач вважає накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про Національну поліцію».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно правовими актами (частина перша статті 3 Закону України «Про Національну поліцію»).

За частиною третьою статті 11 Закону України «Про Національну поліцію», рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Так, обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

При цьому, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина друга статті 24 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до положень частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до норм пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням, що міститься у частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходять за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами першою третьою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення зі служби в поліції.

Частинами першою четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту, передбачено, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абзацу 7 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Судом досліджено, що 24.03.2022 командир батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві майор поліції Микола Горілко рапортом доповів начальникові ГУ НП у м. Києві Івану Вигівському про те, що 24.03.2022 приблизно о 13 год. 50 хв. під час планового обходу території батальйону конвойної служби виявлено, що працівник батальйону старший сержант поліції ОСОБА_1 поліцейський-водій відділення № 2 взводу № 2 роти № 1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з вищевикладеним, для підтвердження чи спростування факту, просив дозволу на проведення службового розслідування.

Наказом начальника ГУ НП у м. Києві № 428 від 28.03.2022, за результатами розгляду рапорту командира батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві майора поліції ОСОБА_5 , за вказаним фактом призначено службове розслідування. Для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії - майора поліції ОСОБА_6 , командира батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві; членів комісії: майора поліції ОСОБА_7 , начальника відділу конвойної служби управління превентивної діяльності, капітана поліції ОСОБА_8 , заступника командира батальйону конвойної служби, капітана поліції ОСОБА_9 старшого інспектора з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції.

29.03.2022 начальником ГУ НП у м. Києві генералом поліції третього рангу Іваном Вигівським затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві.

Службовим розслідуванням встановлено, що у діях позивача наявне порушення службової дисципліни, п. 14 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», абзацу шостого пункту 3 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у порушенні Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме, перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби.

24.03.2022 близько 13 год. 50 хв. під час планового обходу території батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві командиром батальйону майором поліції ОСОБА_10 , заступником командира цього ж батальйону капітаном поліції ОСОБА_11 виявлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 та інші працівники батальйону перебувають з явними

ознаками алкогольного сп`яніння.

Командир підрозділу ОСОБА_10 викликав працівників УГІ ГУ НП у м. Києві. Працівниками УГІ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_1 та іншим працівникам запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 у присутності свідків погодився на проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом. Результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у приміщенні батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Володимира Брожка 60/48, згідно з висновком спеціального технічного заеобу «Drager» № АККК 0700, тест № 48, дата і час проведення тесту 24.03.2022 о 15 год. 41 хв., результат тесту 1,45 проміле.

Слід звернути увагу на те, що позивачу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який у присутності свідків на проходження огляду з використанням спеціальних технічним засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом, погодився.

Щодо підстав застосування технічного засобу «Drager» № ARNK0700 та його сертифікації, у контексті посилань позивача на неможливість прийняття до уваги його результатів через закіначення терміну дії повідки, суд звертає увагу на те, що 24.03.2022 після прибуття працівників УГІ ГУНП у м. Києві, останні здійснили освідування позивача на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager» № ARNK0700, яке проводив старший інспектор з особливих доручень відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП у м. Києві капітан поліції Васьківський А.Ю.

Відповідно до декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор «Drager» Аlcotest 6820 SN № АRNК0700, який використовувався працівниками управління головної інспекції при освідуванні позивача, вказаний пристрій відповідає встановленим до нього вимогам. Термін дії декларації та сертифікату відповідності вказаного технічного засобу до 05.10.2027. (а.с. 149-156)

У межах спірних правовідносин, вимоги законодавства щодо терміну проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дотримано і про це прямо зазначено у висновку службового розслідування та у висновку спеціального технічного засобу «Drager» № АКМК 0700, тест № 48 (час проведення тесту 15 год. 41 хв.).

Дійсно, у висновку освідування у даті проведення тестування міститься технічна помилка (невірно зазначено дату та рік), а саме замість 24.03.2022 вказано 10.03.2021, проте вказане, на переконання суду, не може слугувати підставою для висновку про неналежність вказаного письмового доказу, оскільки позивачем у позові не заперечується факт проходження такого освідування саме 24.03.2022, а на висновку міститься особистий підпис ОСОБА_1 .

Суд бере до уваги й те, що старщий сержант поліції ОСОБА_1 , у письмових поясненнях від 28.03.2022 пояснив, що 24.03.2022, о 12:00 заступив на добове чергування по охороні адміністративної будівлі батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві. Після двогодинної зміни, перебував на відпочинку. Під час відпочинку вжив 100 грамів горілки разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Також, позивач зазначив в поясненні, що в подальщому зобов`язується не вживати алкогольні напої та щиро кається (том І, а.с. 114-115).

Відповідно до графіків несення служби, ОСОБА_1 заступав з отриманням табельної вогнепальної зброї на добове чергування з 08:00 год. 24.03.2022 по 08:00 год 25.03.2022.

Опитуваний ОСОБА_2 пояснив, що 24.03.2022 перебував у резерві (поза службою). Під час відпочинку вжив 100 грамів горілки разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 (том І, а.с. 111).

Опитуваний ОСОБА_4 пояснив, що 24.03.2022 о 08:00 заступив на добове чергування по охороні адміністративної будівлі батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві. Перебуваючи на відпочинку вжив 100 грамів горілки разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Приблизно о 14:00 командир батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві, майор поліції ОСОБА_12 виявив його на посту у стані алкогольного сп`яніння (том І, а.с. 112-113).

Опитуваний ОСОБА_3 пояснив, що 24.03.2022 заступив в наряд поліцейським-водієм чергової частини на автомобілі ПАЗ 12-25 та Газель 22-97 для перевезення нарядів. О 07:00 здійснив виїзд до Центрального залізничного вокзалу для перевезення добового наряду. О 09:00 повернувся до підрозділу. Під час відпочинку вжив 100 грамів горілки разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (том І, а.с. 109-110)

Тож, з наведеного слідує, що як позивачем, так і іншими опитаними особами було підтверджено вживання алкогольних напоїв на службі, при цьому, доводи сторони позивача про те, що у день проведення дослідження, на приладі Драгер закінчився міжповірковий інтервал, що вказує на недійсність результатів, на переконання суду, не спростовують обставин вживання алкоголю, встановлених іншим чином, водночас, щодо позивача результат дослідження показав 1,45 проміле (а.с. 104), що в рази перевищує допустиму норму. Також, навіть з урахуванням можливої похибки/збою калібрування, вказане не могло аж на стільки вплинути на результати дослідження, водночас, судом враховується й те, що вкзааним приладом Драгер було освідувано і інших працівників поліції, з результатами тесту 0,00%, що дає підсатви висновку про відсутність некоректної роботи приладу (а.с. 103).

При цьому, свідчення ОСОБА_3 в ході судового розгляду цієї справи відносно того, що позивач не приймав алкоголь та не перебував з іншими співробітникми під час розпиття спиртних напоїв суд не бере до уваги з огляду на те, що вони різняться від тих посянень, які були надані цією особою в ході проведення службового розслідування та відбиралися у нього як у посадової особи суб`єкта владних повноважень. При цьому, доводи свідка про те, що ці пояснення були написані ним під диктовку жодними доказами не підтверджуються.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що категорично не погоджуючись в результатами дослідження на наявність алкоголю, позивачем вживались заходи для спростування зафіксованих результатів, зокрема, проходження дослідження за власної ініціативи, клопотання про повторне проходження дослідження тощо.

Відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про Національну поліцію», поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Тим паче, з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, поліцейські ГУНП у м. Києві, у тому числі ОСОБА_1 переведені на посилений варіант несення служби.

Щодо доводів позивача про порушення процедури проведення службового розслідування щодо права на участь в ньому та ознайомлення з висновками, суд зауважує, що порядок ознайомлення із висновком та матеріалами службового розслідування визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 № 893. Так, з огляду на приписи п. п. 14 п. 2 розділу III вказаного Положення, ознайомлення із затвердженим висновком та матеріалами службового розслідування проводиться головою дисциплінарної комісії з письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилось службове розслідування. Проте, під час та після службового розслідування будь-яких письмових документів від позивача про долучення до матеріалів нових документів, ознайомлення із затвердженим висновком і матеріалами службового розслідування не надходило, що, у сукупності, свідчить про безпідставність доводів про порушення порядку проведення службового розслідування.

Таким чином, суд вважає, що перебування ОСОБА_1 на службі в нетверезому стані, є доведеним, жодного доказу на спростування цього не надано, а доводи позивача щодо виникнення конфліктної ситуації та можливі дії з освідування, були направлені на покарання тих, хто виражав незгоду з керівництвом, є суб`єктивними та не підтверджуються фактично.

За висновками суду, матеріалами службового розслідування доведено наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, що є достатньою підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з поліції, адже поведінка позивача, як поліцейського, суперечила загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.

З системного аналізу вищевказаних норм чинного законодавства України вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України, в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно, тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Тож, позивач, перебуваючи на службі у Національній поліції України, повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що підривають авторитет поліції.

Водночас, як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява№ 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного спору, а тому, задоволенню не підлягають. Відповідачем було доведено законність прийняття наказів від 30.03.2022 № 230 «Про притягнення до відповідальності окремих працівників батальйону конвойної служби» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та від 31.03.2022 № 539 о/с щодо особового складу в частині звільнення ОСОБА_1 .

Інші позовні вимоги (поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 06 березня 2025 р.