Справа № 307/783/25
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/783/25
Провадження № 2-а/307/22/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

06 березня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В.,

вивчивши позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Позивач у позовній заяві подав клопотання про відстрочення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач фінансується за рахунок бюджетних асигнувань, є неприбутковою організацією та не має власного доходу. У зв`язку з запровадженням воєнного стану Міністерство оборони України не має можливості своєчасно виділити кошти для сплати судового збору. Після збільшення бюджетних асигнувань розпоряднику коштів будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби на сплату судового збору відповідно до поданих заявок. Зазначає, що неможливість сплати судового збору не може бути перешкодою для доступу до суду.

Перевіривши клопотання позивача, суддя вважає, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, Законом України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) не встановлено пільг щодо сплати судового збору для позивача.

У відповідності із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини "Креуз проти Польщі" (CASEOFKREUZv.POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Також, зокрема, у п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Станков проти Болгарії" ("STANKOVv. BULGARIA") від 12.07.2007 (заява №68490/01), вказано про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору слід вважати прийнятними враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи, крім цього, такі діють стримуючим фактором для легковажних претензій, однак такі не повинні бути надмірним тягарем, тобто значне фінансове навантаження може виступати як фактор, що обмежує доступ до правосуддя, право на суд.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання позивача, суддя зважає на повідомлені позивачем обставини неможливості сплати судового збору, однак приходить до висновку про відсутність для позивача умов, передбачених ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", для відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, сплачується судовий збір, що становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та надати оригінал квитанції до матеріалів позову.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що до позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 169 КАС України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме:

- подати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп.(судовий збір підлягає для перерахування за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Тячівська тг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0007373, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тячівський районний суд Закарпатської області (назва суду, де розглядається справа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочку від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом залишити без руху.

Надати позивачу можливість протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали виправити недоліки заяви, а саме:

- подати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп.

Роз`яснити позивачу, що у випадку, якщо він не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Ніточко