Справа № 420/22702/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22702/24
Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №26385/15-32-07-06 від 21.06.2024р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у травні 2024р. посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої 31.05.2024р. складено акт перевірки, у висновках якого встановлено порушення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №26385/15-32-07-06 від 21.06.2024р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 65 883,33грн..

Позивач не погоджується із прийняттям податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №26385/15-32-07-06 від 21.06.2024р. та просить його скасувати.

Так, позивач вказав, що представники податкового органу мали особисто перерахувати всі товарні залишки, внести дані перерахунку у стовпчики 20-22 відомості та натомість, вони запитали у позивача скільки тарілок равликів в залишках, на що позивач відповів що орієнтовно 200 тарілок равликів по діжонськи та 300 тарілок по бургундськи, але для того щоб точно сказати то треба порахувати або подивитись документацію, якої у позивача не було з собою на момент фактичної перевірки. Як вказав позивач, представники відповідача пояснили, що їм цих даних буде достатньо і вони без перерахунку внесли їх у відомість, заявивши що ці дані потім можна буде уточнити за результатами інвентаризаційного опису.

Позивач вказав, що оскільки позивач не очікував будь-якого підступу з боку представників влади він підписав їх відомість в якій були заповнені лише стовпчики 20-22 та наступного дня за домовленістю із представниками податкового органу, позивач передав відповідачу бухгалтерські документи, в тому числі і інвентаризаційний опис запасів від 23.05.2024р., в якому на підставі фактичного перерахунку і даних бухгалтерського обліку була зазначена фактична кількість равликів 300шт тарілок -равлики «по-Діжонськи», ТМ «SFU SnailFarmu» та 300шт тарілок - равлики «по-Бургундськи», ТМ «SFU SnailFarmu».

В подальшому, 3.06.2024р. позивача було запрошено і вручено примірник Акту перевірки за №23408/15/07/РРО/ НОМЕР_1 , однак, факти встановлені в ході перевірок п.2.2.20 в їх математичній частині були незрозумілі позивачу, у зв`язку з чим, він звернувся із запитом до податкового органу відповідача на отримання додатків до Акту. Серед інших документів позивач також отримав і згадану відомість яка складалась представниками відповідача. Позивач наголосив, що весь облік продукції вівся в тарілках равликів, а не в штуках равликів, всі дані позивачем відповідачу подавались аналогічно, на момент підписання відомості було заповнено лише стовпчики 20-22. Позивач зазначив, що він подав дані інвентаризації про те, що у нього в залишках по 300 тарілок равликів (не по триста равликів) та представники відповідача внесли у стовпчик 18 цифри « 25». Позивач, зазначивши, що відповідачем внесено завідомо неправдиві дані, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Одеській області №26385/15-32-07-06 від 21.06.2024р..

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028грн..

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

На підставі вказаного, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв протиправно та в супереч чинних норм законодавства, оскільки при проведенні фактичної перевірки перевіряючими не знімались фактичні залишки товарних запасів, а вказані дані у відомості записані зі слів позивача «щодо приблизних залишків» та, що жодних доказів/пояснень на спростування доводів позивача щодо не зняття фактичних залишків товару податковим органом надано не було.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що ГУ ДПС в Одеській області, на виконання наказу ГУ ДПС в Одеській області від 16.05.2024р. за №4958-п та відповідно направлень від 21.05.2024р. за №10476 та від 21.05.2024р. за №10475, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 31.05.2024р. (а.с.4-5).

Так, у ході перевірки перевіряючими встановлено порушення діяльності ФОП ОСОБА_1 , зокрема, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. А саме, 22.05.2024р. при проведенні фактичної перевірки було знято фактичні залишки товарних запасів (1.равлики по-діжонськи у кількості 200 тарілок (в одній тарілці містяться 12 равликів) на суму 30 000грн.; - равлики по-бургундськи у кількості 300 тарілок на суму 45 000грн). До перевірки надано інвентаризаційний опис від 23.05.2024р., в якому міститься інформація, що залишок равликів по-діжонськи становить 25 тарілок (тобто 300 штук), а залишок равликів по-бургундськи 25 тарілок (тобто теж 300 штук) на загальну суму 9 116,68грн.. Отже, за результатами співставлення фактичних залишків товарних запасів та залишків за даними обліку встановлено надлишок равликів у кількості 450 тарілок (5 400штук) на загальну суму 65 883,32грн..

На підставі встановлених порушень, 21.06.2024р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №26385/15-32-07-06, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, застосовано штрафні санкції у розмірі 65 883,32грн..

Позивач вважає, вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та незаконним, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до пп.75.1.3 п.75.3 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

За правилами пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6.07.1995р. за №265/95-ВР (надалі - Закон №265/95-ВР). Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Положеннями п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідальність за невиконання зазначеного вище обов`язку передбачена ст.20 Закону №265/95-ВР, згідно з якою до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із матеріалів справи, що в ході фактичної перевірки перевіряючими встановлено порушення суб`єктом господарювання порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання) в порядку встановленому законодавством, а саме: за результатами співставлення фактичних залишків товарних запасів та залишків за даними обліку встановлено надлишок равликів у кількості 450 тарілок (5 400 штук) на загальну суму 65 883,32грн..

Проте, судова колегія зазначає, що не дивлячись на визначення в направленнях на перевірки та в наказі на перевірку мети фактичної перевірки, а по суті і меж такої перевірки (контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)), посадові особи податкового органу в даному випадку вийшли за межі проведення фактичної перевірки та провели перевірку з дотримання суб`єктом господарювання порядку обліку товарних запасів.

Аналізуючи вищевказані норми податкового законодавства та беручи до уваги підстави притягнення позивача до відповідальності, судова колегія зазначає, що з`ясування питання щодо дотримання платником податків обліку товарних запасів не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками, не пов`язане із отриманням дозвільних документів тощо.

При цьому, судова колегія бере до уваги письмові пояснення позивача про те, що фактично при проведенні фактичної перевірки не знімались фактичні залишки товарних запасів, а вказані дані у відомості записані зі слів позивача «щодо приблизних залишків» та, що жодних доказів/пояснень на спростування доводів позивача щодо не зняття фактичних залишків товару податковим органом так і не надано.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення прийнято ГУ ДПС в Одеській області протиправно та підлягає скасуванню.

Відтак, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вказаного, колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук