Справа № 160/34462/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
27 грудня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» ідентифікаційний код: 32902162, норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України відповідно до повідомлення вих.№08/08/2024 від 08.08.2024 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 08 серпня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» було подане повідомлення вих.№08/08/2024 року про неможливість вивезення первинних документів у порядку передбаченому підпунктом 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України з підстав окупації, починаючи з 03 березня 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№1938/24, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 ПКУ застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх па територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (із змінами) затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).
Більмацька селищна територіальна громада Пологівського району Запорізької області віднесена до переліку територіальних громад, які з 03.03.2022 року тимчасово окуповані російською федерацією.
У повідомленні зазначено, що обставинами, які призвели до неможливості вивезення товариством первинних документів є окупація з 03.03.2022 року військами російської федерації території Більмацької селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області, де здійснювалася господарська діяльність ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» та знаходилися його виробничі і офісні приміщення, техніка, у тому числі, вся первинна та інша документація щодо здійснення господарської діяльності.
Податкові періоди, які зазначило ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» у повідомленні, на підставі яких здійснювався облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування з 14.10.2004 року по 31.12.2004 року та період 2005 - 2023 звітні роки.
Відповідно до пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документі) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев».
21 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» надійшла відповідь на відзив вх.№2990/25, в якій представник позивача вважає за необхідне викласти пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.
Абзацами 9, 10 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України закріплено, що обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.
Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
У позовній заяві була детально описана хронологія починаючи з кінця 2023 року та спроби позивача щодо застосування спеціальних правил, визначених у податковій звітності закріплених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
У повідомленні Вих.№08/08/2024 від 08.08.2024 року позивачем на виконання вказаних положень зазначені обставини, що призвели до неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів, що не можуть бути вивезені.
Щодо посилання відповідача у відзиві на складання та реєстрацію податкових накладних за період з червня 2022 року по січень 2023 року жодним чином не впливає на можливість останньому вивезти без ризику для життя чи здоров`я співробітників первинні документи, які знаходяться на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, що було зазначено у повідомленні.
Крім того, з початку окупації вказаних територій та за наявною можливістю, позивачем здійснювалася господарська діяльність у визначених діючим законодавством України межах (подання звітності, сплата податків, тощо).
Наприкінці травня 2022 року відбулося силове захоплення офісних та виробничих приміщень позивача представниками російських окупаційних військ та з цього моменту працівники, які залишилися, та директор не можуть впливати на господарську діяльність та керувати підприємством.
У зв`язку з вказаними подіями власником підприємства було прийнято рішення про зупинення в повному обсязі виробничої діяльності починаючи з 01 червня 2022 року.
Складання та реєстрація податкових накладних за відповідний період як раз й свідчить про те, що посадові особи перебуваючи на окупованій території та намагалися до останнього виконувати свої податкові обов`язки за законодавством України.
Щодо посилання відповідача на данні з форми 20-ОПП щодо облікування об`єктів оподаткування в Більмацькій селищній територіальній громаді Пологівського району Запорізької області з наступним висновком щодо безпідставного зазначення позивачем у його повідомленні періоду з 24 лютого 2022 року, коли розпочалося повномасштабне вторгнення, по 2023 рік, на думку представника позивача, висновок зроблений відповідачем безпідставно, оскільки навіть під час окупації товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» протягом 2022 року до моменту втрати можливості впливати на господарську діяльність (травень 2022 року) здійснювалася діяльність, сплачувалися податки та оформлювалися відповідні первинні документи на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань які, наразі, перебувають на окупованій території.
Навіть після силового захоплення його офісних та виробничих приміщень, співробітниками товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» здійснювалося оформлення документів, однак доступ до первинних документів наразі відсутній.
На думку представника позивача, зазначене вище в повній мірі обґрунтовує включення періоду з 24.02.2022 року по 2023 рік до податкових (звітних) періодів, за які товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» не можуть бути вивезені первинні документи.
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев».
22 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на відповідь на відзив вх.№3378/25, в яких представник відповідача не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві та відповіді на відзив в порядку статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України надає заперечення на відповідь на відзив на адміністративний позов з наступними обґрунтуваннями.
Згідно даних 20-ОДПІ за ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» обліковувались об`єкти оподаткування тільки в Більмацькій селищній територіальній громаді Пологівського району Запорізької області, яка з 03.03.2022 року вже знаходилася під окупацією.
Тобто, з 24 лютого 2022 року, коли розпочалося повномасштабне вторгнення, по 2023 рік підприємством безпідставно зазначено період для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Вказане свідчить про недотримання підприємством ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Відповідно до вимог пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Державна реєстрація товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» здійснена 14.10.2004 року.
Судом встановлено, що Більмацька селищна територіальна громада Пологівського району Запорізької області віднесена до переліку територіальних громад, які з 03.03.2022 року тимчасово окуповані російською федерацією.
Згідно даних 20-ОПП за ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» обліковувались об`єкти оподаткування:
- магазин ТОВ «СК «КИЕВ», місцезнаходження: с. Ланцеве, дата взяття на облік 17.05.2008, дата зняття з обліку - 18.03.2011;
- земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 1164,15 кв.м., місцезнаходження: Україна, Запорізька область, Бердянський район, м. Бердянськ, землі Берестівської сільської ради, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- ангар, загальною площею 1401,2 кв.м., місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 16, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- частина силосного корпуса елеватора, ємністю 1405 м.куб., місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, провулок Матросова, буд. 22, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 16 га, місцезнаходження: Україна, Запорізька область, Більмацький район, смт. Більмак, землі Ланцівської сільської ради, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- земельна ділянка під будинками та спорудами площею 0,4678 га, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 16, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- будівля теслярської майстерні площею 121,4 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 14, дата взяття на облік 19.10.2017, з обліку не знято;
- нежитлове приміщення (склад) площею 3481,5 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 28а, дата взяття на облік 19.10.2017, з обліку не знято;
- нежитлове приміщення (склад) площею 2671,5 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 28в, дата взяття на облік -19.10.2017, з обліку не знято;
- нежитлове приміщення (склад) площею 220,8 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 286, дата взяття на облік -19.10.2017, з обліку не знято;
- нежитлове приміщення (офіс) площею 124,5 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 9, дата взяття на облік -19.10.2017, з обліку не знято;
- житловий будинок, площею 86,1 кв.м, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 5, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- земельна ділянка під будинками та спорудами, площею 0,0211 га, місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, село Ланцеве, вулиця Миру, буд. 14, дата взяття на облік - 19.10.2017, з обліку не знято;
- частина нежитлового приміщення (офіс), місцезнаходження: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Чистопіль, вулиця імені Шевченко, буд. 5, дата взяття на облік - 26.07.2024, з обліку не знято.
09 лютого 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» було отримане від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області рішення про відмову в застосуванні спеціальних правил положень підпункту 69.28 статті 69 Податкового кодексу України №6355/6/04-36-07-02-13 від 30.01.2024 року.
Зі змісту Рішення вбачається, що позивачем не було дотримано вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки первинне повідомлення:
- не було підписане керівником та головним бухгалтером товариства;
- не зазначені податкові (звітні періоди) за які первинні документи не можуть бути вивезені;
- не зазначений перелік первинних документів, що не можуть бути вивезені.
З урахуванням змісту отриманого рішення, товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» повторно подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення щодо неможливості вивезення первинних документів із додатковим обґрунтуванням та документами вих.№20/02/2024 від 20.02.2024 року.
08 серпня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» втретє було подане повідомлення вих.№08/08/2024 року про неможливість вивезення первинних документів у порядку передбаченому підпунктом 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з викладом обставин, які призвели до неможливості вивезення товариством первинних документів, окупація з 03.03.2022 року військами російської федерації території Більмацької селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області, де здійснювалася господарська діяльність ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» та знаходилися його виробничі і офісні приміщення, техніка, у тому числі, вся первинна та інша документація щодо здійснення господарської діяльності.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог частин 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вимогами пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті (п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України).
Відповідно до вимог пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України в разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Підпунктом 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (у редакції на час подання позивачем повідомлення) встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.
Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.
Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.
Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.
Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.
Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку.

До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

У подальшому абзац 1 та 16 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ зазнали змін Законом № 3050-IX від 11.04.2023 року та викладені у наступній редакції:

«Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Суд зазначає, що положення абзацу 16 містять посилання на відповідний Перелік затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

З аналізу викладених положень ПК України вбачається, що Податковий кодекс містить положення, за якими підставами звернення платника податків до податкового органу з приводу застосування підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ є:

1) втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України;

2) знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який не скасований і на теперішній час.

Відтак, ключовим аспектом застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України є саме провадження платником податків діяльності на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, внаслідок чого останні не можуть пред`явити первинні документи.

У силу приписів пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд враховує, що положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України поширюють свою дію на платників податків, які провадять свою діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, чим й обумовлено неможливість їх вивезення або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Нормами законодавства прямо встановлено, що втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Отже, саме географічний чинник у поєднанні із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, є ключовим у застосуванні вищенаведеного положення, адже ризику руйнації (в даному випадку знищення документів первинного та податкового обліку) наразі піддається вся без виключень територія України.

При цьому, обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року. Перелік у подальшому змінювався станом на відповідну дату.

06 грудня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» згідно із якою, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.

Судом встановлено, що 08 серпня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» втретє було подане повідомлення вих.№08/08/2024 року про неможливість вивезення первинних документів у порядку передбаченому підпунктом 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з викладом обставин, які призвели до неможливості вивезення товариством первинних документів, окупація з 03.03.2022 року військами російської федерації території Більмацької селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області, де здійснювалася господарська діяльність ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Киев» та знаходилися його виробничі і офісні приміщення, техніка, у тому числі, вся первинна та інша документація щодо здійснення господарської діяльності.

20 вересня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» було отримане від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області рішення №62646/6/04-36-07-02-13 від 06.09.2024 року про відмову в застосуванні спеціальних правил відповідно до положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України про недотримання товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Більмацька селищна територіальна громада Пологівського району Запорізької області віднесена до переліку територіальних громад, які з 03.03.2022 року тимчасово окуповані російською федерацією, що не заперечується відповідачем.

У повідомленні вих.№08/08/2024 від 08.08.2024 року позивачем на виконання вказаних положень зазначені обставини, що призвели до неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів, що не можуть бути вивезені.

Щодо посилання відповідача у відзиві на складання та реєстрацію податкових накладних за період з червня 2022 року по січень 2023 року, суд зазначає, що без ризику для життя чи здоров`я співробітників первинні документи, які знаходяться на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, вивезти неможливо.

Крім того, з матеріалів справи судом вбачається, що з початку окупації вказаних територій та за наявною можливістю позивачем здійснювалася господарська діяльність у визначених діючим законодавством України межах (подання звітності, сплата податків, тощо).

Наприкінці травня 2022 року відбулося силове захоплення офісних та виробничих приміщень позивача представниками російських окупаційних військ.

У зв`язку з чим керівництвом підприємства прийнято рішення про зупинення виробничої діяльність починаючи з 01 червня 2022 року.

Складання та реєстрація податкових накладних за відповідний період, на думку суду, як раз й свідчить про те, що посадові особи, перебуваючи на окупованій території, намагалися до останнього виконувати свої податкові обов`язки за законодавством України.

Щодо посилання відповідача на данні з форми 20-ОПП щодо облікування об`єктів оподаткування в Більмацькій селищній територіальній громаді Пологівського району Запорізької області з наступним висновком щодо безпідставного зазначення позивачем у його повідомленні періоду з 24 лютого 2022 року, коли розпочалося повномасштабне вторгнення, по 2023 рік, вказаний висновок зроблений відповідачем безпідставно, оскільки навіть під час окупації товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» протягом 2022 року до моменту втрати можливості впливати на господарську діяльність (травень 2022 року) здійснювалася діяльність, сплачувалися податки та оформлювалися відповідні первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, які наразі перебувають на окупованій території.

Навіть після силового захоплення його офісних та виробничих приміщень, співробітниками товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» здійснювалося оформлення документів, однак доступ до первинних документів наразі відсутній, що додатково свідчить про підтвердження позиції позивача.

Абзацами 9, 10 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України закріплено, що обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.

Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дослідивши доводи, надані представниками сторін, судом вбачається, що контролюючий орган не довів наявність підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №62646/6/04-36-07-02-13 від 06.09.2024 року щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» в застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, і, як наслідок, необхідності поновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» () положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев».

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 4844,80 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Креді Агріколь Банк" №907 від 26 грудня 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №62646/6/04-36-07-02-13 від 06.09.2024 року щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» відповідно до повідомлення вих.№08/08/2024 від 08.08.2024 року в застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» () положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України відповідно до повідомлення вих.№08/08/2024 від 08.08.2024 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія «Киев» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник