Справа № 131/300/25
Суддя: Коваль А. М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 131/300/25
Номер провадження 2-а/131/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участі секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Петрик В.В, звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА 3472059 від 13.11.2024, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач не керував ТЗ 13 листопада 2024 року, та не вчиняв жодних порушень ПДР. 13 листопада 2024 року позивач спілкувався з працівниками поліції, але жодних матеріалів щодо нього не складали. Про постанову про накладення штрафу на нього дізнався по телефону від працівника державної виконавчої служби 19 лютого 2025 року, коли наклали арешт на його рахунки. У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував ТЗ у зазначений в постанові день, тому просить суд скасувати оскаржувану постанову.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУНП у Вінницькій області Орленко В.В. просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на наступне. 13.11.2024 співробітники ГУНП у Вінницькій області використовували портативні відеореєстратори №798560 та №798113. Як встановлено із відеозапису, поліцейські зупинились позаду автомобіля позивача та підійшли до нього, в цей час позивач вийшов із свого автомобіля (місця водія). Поліцейський пояснив суть вчиненого правопорушення, а саме невиконання вимоги про зупинку, а також порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме не перемикання дальнього світла на ближнє. На що позивач запропонував пересвідчитись, що наразі увімкнене ближнє світло фар. Слід зазначити, що в цей транспортний засіб позивача перебував із увімкненим двигуном, що підтверджується відповідним підсвічуванням панелі приборів та увімкненим світлом фар. На вимогу пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ водій відмовився та повідомив, що вони у іншому автомобілі. Також позивач повідомив, що не виконав вимогу про зупинку, оскільки вважав, що це його не стосується, а поліцейські можливо здійснюють супровід колони транспортних засобів.

Водій неодноразово визнає факт керування транспортним засобом пояснюючи поліцейським обставини невиконання вимоги про зупинку. Також водій повідомив свої дані, а саме що він є ОСОБА_1 . У подальшому у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Позивач відмовився від проведення огляду, у зв`язку з чим йому було повідомлено про подальше складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Таким чином, представник відповідача вважає, що заперечення позивача щодо керування транспортним засобом, вчинення інкримінованого правопорушення та складання відносно нього адміністративних матеріалів не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними відеозаписами.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Петрик В.В. в судове засідання не з`явилися, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Вінницькій області Орленко В.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, місце та час судового був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА 3472059 від 13.11.2024, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.11.2024 в смт Дашів, вулиця Лесі Українки (40-річчя Жовтня) керував ТЗ та завчасно не перемкнув дальнє світло фар на ближнє світло фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР порушення водіями транспортних засобів використання зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, у тому числі, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з п. 19.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку.

Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

Поряд з цим, згідно з абз. «а» п. 19.1 ПДР в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Представник відповідача ГУНП в Вінницькій області до відзиву на позовну заяву долучив компакт-диск із відеозаписами, які, на його переконання, підтверджують вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: відеозаписи з нагрудної камери поліцейського (export-gem3j.mp4, export-3lrvv.mp4).

Так, з відеозаписів вбачається, що автомобіль стоїть на території за межами проїжджої частини з увімкненим двигуном та фарами. Встановити з наданого відеозапису чи дійсно водій не перемкнув світло фар неможливо.

ОСОБА_1 неодноразово повторював на відеозаписах, що він керував транспортним засобом, проте тільки цей факт не підтверджує наявності в його діях саме складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Жодних інших доказів, наприклад, фотофіксації правопорушення або пояснень свідків, які вказували б на вчинення ОСОБА_2 13.11.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП суду надано не було.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, враховуючи, вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу вчинення правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 (опублікована 28.04.2020) у справі№543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 605,60 грн. Відповідно, судовий збір сплачується і за подання апеляційної та касаційної скарг у такій справі незалежно від того, котра зі сторін подає скаргу. Свою позицію суд мотивує таким чином: по-перше, тепер за подання до суду заяв та скарг сплачується судовий збір, а не державне мито, а по-друге, Закон України «Про судовий збір» не передбачає винятків для позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн.

При цьому суддя враховує, що згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки у цій справі позивачем позовну заяву подано в електронній формі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору становить 484,48 грн. (605,60 грн.* 0,8).

Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який належало сплатити позивачу в розмірі 484,48 грн.

Позивачем було сплачено згідно квитанції від 26.02.2025 № надмірну суму судового збору в розмірі 1211,20 грн, тому йому варто повернути помилково сплачений збір в розмірі 726,72 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Гайсинського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 3472059 від 13.11.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області судові витрати по справі в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп. з Державного бюджету України сплаченого ним судового збору, квитанція від 26.02.2025 №, АТ «Райффайзен Банк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

ВІДПОВІДАЧ: Гайсинське районне управління Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області, , адреса: 23700, Гайсинський р-н, Вінницька обл., м.Гайсин, вул. Волонтерів, 20.

ВІДПОВІДАЧ: Головне управління національної поліції у Вінницькій області, , адреса: 21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Суддя: