Справа № 240/11934/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/11934/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2024 №468 "Про призначення службового розслідування", від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" та від 31.03.2024 №504 "Про підсумки військової дисципліни за березень 2024";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплати їй у повному обсязі премію та додаткову грошову винагороди за березень 2024 року.

Крім того, позивач просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, оскільки не була вчасно ознайомлена з оскаржуваними наказами.

Підставою позову визначено протиправність вказаних наказів, оскільки вони були прийняті відповідачем у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на службі в стані алкогольного сп`яніння та вчиненням позивачем дій, що мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, хоча ці обставини не підтверджені належними доказами, а відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення встановлена постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні даного позову. В обґрунтування зазначено, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 17.03.2024 перебувала на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки, позивач порушила військову дисципліну її притягнено до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана та не виплачено додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 за березень 2024 року. Крім того, ухвалою суду відмовлено представнику позивача - адвокату Михальчук К.О. у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.12.2022 проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 та з 14.11.2023 перебуває на посаді штаб-сержанта 3 категорії штабу (ВОС-929723Д).

18.03.2024 (за вхідним №3814) до командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи капітана ОСОБА_2 щодо порушень військової дисципліни штаб-сержантом 3 категорії штабу молодшим сержантом ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2024 №468 "Про призначення службового розслідування", призначено службове розслідування за фактом грубих порушень військової дисципліни вчинених штаб-сержантом 3 категорії штабу молодшим сержантом ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування складено акт від 22.03.2024, яким запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та не виплачувати їй премію та додаткову винагороду за березень 2024 року.

Згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" та від 31.03.2024 №504 "Про підсумки військової дисципліни за березень 2024" на ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення - сувора догана та позбавлено її премії та додаткової винагороди за березень 2024 року.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 у справі №183/2626/24 провадження у справi закрито за вiдсутнiстю в дiях ОСОБА_1 складу адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки в порушення ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі А2298 №7 від 18.03.2024 про військове адміністративне правопорушення не зазначена повністю суть інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, що інкриміноване адміністративне правопорушення вчинене в умовах особливого періоду.

За наведених обставин позивач вважає, що відповідач протиправно, за відсутності підстав, прийняв оскаржувані накази, якими позбавив її премії та додаткової винагороди, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

В силу частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частинами 3, 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який також встановлює, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Стаття 4 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У частині 3 статті 5 Дисциплінарного статуту закріплено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Згідно абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стаття 45 Дисциплінарного статуту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до ст.ст.84-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

За правилами статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 13 Статуту внутрішньої служби закріплено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 128 Статуту внутрішньої служби встановлено, що солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

За змістом статті 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 Розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються серед інших за таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання-за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення «зауваження», - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Розмір премії зазначеній категорії військовослужбовців установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пункт 8 розділу XVI Порядку №260).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У пункті 2-1 Постанови №168 зазначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, 25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, яке того ж дня Телеграмою № НР248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. або 30000,00 грн. не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння за місяць у якому здійснено таке порушення.

Окрім того, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення №912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, підпунктом 9.8 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий мас, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).

З матеріалів справи з`ясовано, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та позбавлення додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 та премії за березень 2024 року слугували висновки службового розслідування від 22.03.2024.

Згідно акту службового розслідування від 22.03.2024, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджується рапортами та поясненнями свідків та актом відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння від 18.03.2024 №1733 складеного у присутності свідків, про що свідчать підписи вищевказаних осіб.

За результатами службового розслідування, командиром військової частини НОМЕР_1 винесено накази від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" та від 31.03.2024 №504 "Про підсумки військової дисципліни за березень 2024", якими зокрема, за порушення військової дисципліни та вжиття алкогольних напоїв, притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани та позбавлено премії за березень 2024 року, а також наказано не виплачувати додаткову винагороду за березень 2024 року, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Разом з тим, позивач вважає такий наказ неправомірним, посилаючись на те, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 у справі №183/2626/24 провадження у справi закрито за вiдсутнiстю в дiях ОСОБА_1 складу адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки в порушення ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі А2298 №7 від 18.03.2024 про військове адміністративне правопорушення не зазначена повністю суть інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, що інкриміноване адміністративне правопорушення вчинене в умовах особливого періоду.

В свою чергу, суд звертає увагу, що адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, а притягнення чи не притягнення до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутністю складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 826/7187/17, від 06.03.2019 у справі 816/1534/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 24.09.2020 у справі №420/602/19, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №9901/375/19.

При цьому, Верховний Суд у постанові 03 лютого 2021 року у справі №817/1071/16 зазначив, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності у ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Суд звертає увагу, що військовослужбовець повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно підрозділів Збройних Сил України та спричинити суспільний резонанс.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

При цьому, як вбачається з матеріалів службового розслідування, 17.03.2024 керівництвом військової частини НОМЕР_1 виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, після чого позивача направлено на медосвідування.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що представниками військової частини позивачу були забезпечені умови для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, позивач не скористалась такою можливістю та відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, про що свідчать матеріали справи.

Суд зауважує, що із доводів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично не заперечує перебування 17.03.2024 у стані алкогольного сп`яніння, а єдиним доводом на підтвердження неправомірності оскаржуваних наказів, зазначає те, що вона звільнена від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 у справі №183/2626/24.

Суд також звертає увагу на те, що обставини закриття судом провадження у справі №183/2626/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення не можуть спростовувати факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що її не було ознайомлено з оскаржуваним наказом відповідача від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування", суд зазначає наступне.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок №608).

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку №608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Таким чином, пунктом 2 розділу VІ Порядку №608 встановлений обов`язок довести до військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у частині, що його стосується, під підпис та із зазначенням дати доведення.

Під час розгляду справи суд встановив, що в порядку, визначеному пунктом 2 розділу VІ Порядку №608, а саме - під підпис, військова частина НОМЕР_1 не ознайомила позивача із наказом відповідача від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування". В свою чергу, з матеріалами справи вбачається та підтверджується самим позивачем у тексті позовної заяви, що оскаржуваний наказ від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" був отриманий 07.06.2024 у відділення Нової пошти представником позивача - адвокатом Михальчук К.О.

Слід зазначити, що вказаний спосіб ознайомлення військовослужбовця з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності нормами Порядку №608 не передбачений.

Водночас, суд зауважує, що порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень може бути підставою для скасування такого рішення лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Разом з тим, допущене військовою частиною НОМЕР_1 порушення вимог пункту 2 розділу VІ Порядку №608 щодо порядку ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" є неістотним та не може мати своїм наслідком визнання протиправним та скасування вказаного наказу, враховуючи підтвердження під час розгляду справи порушення ОСОБА_1 вимог абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України та абзацу 1 статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та підтвердження наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 грудня 2021 року у справі №640/11468/20, відповідно до якої ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі №400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі №320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі №400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі №640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача про те, що її не ознайомлювали з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2024 №468 "Про призначення службового розслідування", оскільки правові норми Дисциплінарного статуту ЗСУ та Порядку №608 не передбачають обов`язку військової частини здійснити таке ознайомлення.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що відповідачем проводиться службове розслідування відносно неї, що підтверджується її поясненням, яке було відібране у позивача лейтенантом ОСОБА_3 , який проводив таке службове розслідування.

Щодо клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд погоджується з доводами позивача, що про оскаржувані накази їй стало відомо лише 07.06.2024 з відповіді військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит її представника адвоката Михальчук К.О. Належних доказів ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами до 07.06.2024 відповідачем суду не надано. По цій причині суд робить висновок, що позивачем не порушено строків звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2024 №468 "Про призначення службового розслідування", від 31.03.2024 №334/под "Про результати службового розслідування" та від 31.03.2024 №504 "Про підсумки військової дисципліни за березень 2024" та вважає, що за порушення військової дисципліни, а саме - вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП позивача правомірно позбавлено премії та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за березень 2024 року.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

06.03.25