Справа № 569/3479/25
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3479/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 07 лютого 2025 року його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил стоянки та винесено постанову серії RVN № 2503849, згідно якої він 06.02.2025 о 09:47:02 за адресою: вул.Корольова, 5, м.Рівне порушив правила стоянки, а саме: керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушив п.15.10 "є" ПДР України та ч.1 ст.122 КУпАП. Фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу: SM-A245F/DSN.

Вказує, що у фото містяться координати, на яких нібито знаходиться авто. Разом із тим, дані координати відповідають адресі знаходження житлового будинку по вул.Корольова, 5 в м.Рівне та є неточним встановленням місця знаходження автомобіля, що також підтверджується відповіддю на запит про доступ до публічної інформації, наданої виконавчим комітетом Рівненської міської ради № ЗП-42/25-1310/25 від 14.02.2025, згідно якої інформація про прийняття рішень Рівненською міською радою стосовно земельної ділянки із координатами, які не відображають місцезнаходження авто на відповідній земельній ділянці, зазначеними у запиті, відсутня.

Крім того, згідно відповіді на запит про доступ до публічної інформації, наданої виконавчим комітетом Рівненської міської ради № ЗП-43/25-1311/25 від 14.02.2025, земельна ділянка, на якій здійснено стоянку, рішенням Рівненської міської ради від 22.07.2021 № 1038 "Про затвердження проєкту землеустрою та передачу в постійне користування Рівненській обласній прокуратурі вільної від забудови земельної ділянки в районі вулиць Соборної та Корольова", передана в постійне користування Рівненській обласній прокуратурі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Також відсутні дані, які підтверджують або спростовують факт знаходження газону на запитуваній земельній ділянці станом на 11.02.2025.

27 лютого 2025 року представник відповідача Кученець О.М. скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова обгрунтованою та законною. Вказує, що 06.02.2025 о 09:47 год. інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Департаменту Котуль О.А. було виявлено транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 , так як особа, яка керувала автомобілем (водій) Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу на газоні, чим порушила п.15.10 "є" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та ч.1 ст.122 КУпАП. Після чого інспектором було здійснено фотофіксацію правопорушення та розміщено на лобовому склі транспортного засобу повідомлення серії RVN № 2503849 від 06.02.2025.

Надані копії фотознімків є належними і допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП.

Зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства та в межах компетенції інспектора Департаменту.

Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 07 лютого 2025 року відповідачем стосовно Станкевича О.К. винесено постанову серії RVN № 2503849 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови 06 лютого 2025 року о 09 год. 47 хв. в місті Рівне по вул.Корольова, 5, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила стоянки, а саме: здійснив стоянку транспортного засобу на газоні, чим порушив п.15.10 "є" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП).

Відповідно до п. 15.10 «є» правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 стоянка забороняється на газонах.

Разом із тим, в постанові RVN № 2503849 вказано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , нібито порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), хоча в зазначеному пункті правил вказано лише стоянку на газоні, без посилання на «(зелена зона)».

Відповідно до п. 1.10 правил дорожнього руху, газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

З дослідженої в судовому засіданні відповідіна запит про доступ до публічної інформації, наданої виконавчим комітетом Рівненської міської ради № ЗП-43/25-1311/25 від 14.02.2025, вбачається, що земельна ділянка, на якій здійснено стоянку, рішенням Рівненської міської ради від 22.07.2021 № 1038 «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу в постійне користування Рівненській обласній прокуратурі вільної від забудови земельної ділянки в районі вулиць Соборної та Корольова», передана в постійне користування Рівненькій обласній прокуратурі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Крім того, відсутні дані, які підтверджують або спростовують факт знаходження газону на запитуваній земельній ділянці станом на 11.02.2025.

Вказане підтверджується фото, які містяться в інформації по постанові, які долучено до матеріалів позовної заяви. Крім того, у вказаних фото містяться координати, на яких нібито знаходиться авто. Разом із тим, дані координати відповідають адресі знаходження житлового будинку по вул. Корольова, 5 в м. Рівне та є неточним встановленням місця знаходження автомобіля, що також підтверджується відповіддюна запит про доступ до публічної інформації, наданої виконавчим комітетом Рівненської міської ради № ЗП-42/25-1310/25 від 14.02.2025, згідно якої інформація про прийняття рішень Рівненською міською радою стосовно земельної ділянки із координатами (які не відображають місцезнаходження авто на відповідній земельній ділянці), зазначеними у запиті, відсутня.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що постанова серії RVN № 2503849 від 07.02.2025 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) допустимими, зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Проте, поліцейським при складанні постанови не були належним чином зібрані та досліджені докази, передбачені ст. 251 КУпАП.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція ґрунтується також на правових висновках, які виніс Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Також ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа яка розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього, оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення інспектором відділу контролю за паркуванням Департаменту муніципальної варти подано не було.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, потрібно встановити чи постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем з додержанням вимог таких нормативно правових актів, як: Конституція України; кодекс України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що мас бути доведено шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Із винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення, вбачається, що до постанови не додаються будь-які докази, які підтвердили факт правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом' якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У Постанові від 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує Фіксування цього правопорушення.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Отже, посадовою особою відповідача під час винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, що прямо вказує на протиправність оскаржуваної постанови та є підставою для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

До матеріалів справи не додано доказів того, що автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 06.02.2025 о 09:47:02 здійснював стоянку на газоні. Натомість, згідно інформації по постанові, яка міститься на https://rivnerada.gov.ua/inspector, автомобіль знаходиться на земельній ділянці під забудову, на якій відсутній газон.

Суд погоджується з доводами позивача, що координати земельної ділянки вказані на фото з інкримінованим адміністративним правопорушеням по-перше є різні, по-друге відсутнє підтвердження факту знаходження газону на цих ділянках. Тому в розумінні ч.1 ст.122 КУпАП (порушення правил стоянки) та п.15.10 "є" ПДР України (стоянка транспортного засобу на газоні (зеленій зоні) неможливо однозначно підтвердити порушення позивачем даних норм права.

Слід також зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного суду України від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії RVN № 2503849 від 07.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 72, 77, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Котуль Ольги Анатоліївни серії RVN № 2503849 від 07 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП .

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 ( шістсот п`ять грн) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя Н.Г. Кучина