Справа № 280/5087/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року Справа № 280/5087/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19, м. Запоріжжя, 69000), в особі представника Балабанової Світлани Миколаївни ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: пр. Яворницького Дмитра, буд. 70, приміщення 9, м. Дніпро, 49000), до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (далі позивач, ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ») до Тернопільської митниці (далі відповідач, Тернопільська митниця), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000044/2 від 06.02.2024р.

визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000056/2 від 13.02.2024р.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі; призначити справу за цим позовом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України).

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 05.06.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

19.06.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№28952), в якому митний орган позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішень про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.03.2023 року ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією XINGTAI CITY TUOHAI TRADING CO., LTD., (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №TD/7 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, за Специфікацією від 29.05.23р. №2023-3, рахунком-фактурою №TD2023-3С від 05.10.2023р., коносаментом №BW23100006 від 11.10.2023р. було здійснено поставку ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» товарів (трактори) в кількості 74 шт. на загальну суму 157 460 дол.США.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів їх було задекларовано товариством до митного поста Тернопільської митниці за електронними митними деклараціями (ЕМД), а саме:

1. За ЕМД № 24UA53U0 від 30.01.2024р. - 24 трактори на суму 55 200 дол.США,

2. За ЕМД № 24UA06U2 від 09.02.2024р.- 30 тракторів на суму 102 260 дол.США.

Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».

Базис поставки FOB, визначений в Міжнародних торговельних правилах «Інкотермс 2010» покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Таким чином, складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).

Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження вартості товару, яка фактично була сплачена продавцю, в обох випадках декларування підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №TD/7 від 01.03.2023; додаток (специфікація) від 29.05.2023 №2023-3 ; рахунок - фактура №TD2023-3С від 14.09.2023; пакувальний лист; платіжні інструкції №б/н від 30.05.2023, №124 від 30.05.2023, №205 від 01.08.2023 та №269 від 18.08.2023; виписки з банківського рахунку.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір перевезення вантажу №2712/917/2022 від 27.12.2022; заявку на перевезення №55 від 04.10.2023; коносамент №BW23100006 від 11.10.2023; залізничні накладні №00310 від 13.01.2024, №00514 від 23.01.2024, інвойс від 02.01.2024 №L70163; акт виконаних робіт від 19.01.2023; довідку про транспортні витрати від 19.01.2024.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, Тернопільською митницею позивачу було направлено електронні повідомлення наступного змісту:

1.За ЕМД №24UA53U0 від 30.01.2024:

«Відповідно до п. 2 ст. 264 МКУ прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів.

Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

2. За ЕМД №24UA06U2 від 09.02.2024:

«У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості та наявними розбіжностями, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість. Прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи:

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації,прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.».

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

При цьому Тернопільською митницею у означених електронних повідомленнях не зазначено обґрунтування витребування додаткових документів.

Листами №4 від 06.02.2024, та від 12.02.2024 №120202 ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» надало комерційну пропозицію і прайс-лист виробника товару від 22.05.2023, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

06.02.2024 за результатами розгляду ЕМД №24UA53U0 та наданих документів відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000044/2, відповідно до якого, загальна вартість задекларованих Товарів №1 скоригована Тернопільською митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

13.02.2024 за результатами розгляду ЕМД №24UA06U2 та наданих документів відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000056/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів №2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» задекларувало зазначену партію товару, а Тернопільська митниця випустила товар у вільний обіг:

09.02.2024 за ЕМД №24UA22U5 товар, задекларований за ЕМД №24UA53U0.

Загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 124877,49 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в графах 47 «Нарахування платежів» та 47 В Подробиці розрахунків зазначеної вище ЕМД.

14.02.2024 за ЕМД №24UA75U2 товар, задекларований за ЕМД №24UA06U2.

Загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 488 005,41 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в графах 47 «Нарахування платежів» та 47 В Подробиці розрахунків зазначеної вище ЕМД.

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товару протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.

При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічне тлумачення зазначених правових норм висловлене Верховним Судом в усталеній правовій позиції, сформованій за наслідками касаційного розгляду цілого ряду справ та висловленій в Постановах: по справі №21-127а15 від 31.03.2015, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та багатьох інших справах.

В оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості, у графі 33, Тернопільська митниця зазначає нижчевикладені розбіжності, які, на її думку, унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування.

В спірних рішеннях Тернопільська митниця зазначає наступні підстави для коригування: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.» (Рішення №UA403070/2024/000044/2).

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP LHS Sp.z.o.o.» та ТОВ «ЛАУДЕ.УА»; документи підтверджуючі оплату за транспортно-експедиційні послуги;

- виписку з бухгалтерської документації;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. (Рішення №UA403070/2024/000056/2).

Щодо тверджень Тернопільської митниці про ненадання позивачем додаткових документів на вимогу митниці під час здійснення митного оформлення спірної товарної партії.

Твердження митниці про ненадання копії митної декларації країни відправлення є необґрунтованим, виходячи з того, що копія митної декларації країни відправлення не надавалась позивачем митниці під час здійснення митного оформлення спірної товарної партії, оскільки вона передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контрактом №TD/7 (п.3.5,п.3.6) сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином, позивач, відповідно до умов рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.

Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР.

Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту.

Таким чином, зауваження Тернопільської митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу. В повідомленнях митниці до декларанта не зазначені розбіжності у наданих документах, які стали підставою для вимагання копії митної декларації країни відправлення.

Копія митної декларації країни відправлення у позивача була відсутня, в зв`язку з чим надання її було неможливим.

Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Щодо тверджень Тернопільської митниці відносно ненадання висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, слід зазначити, що вони також є необґрунтованими, оскільки згідно з частиною 3 ст. 53 МКУ надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні означені відповідачем документи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ означені документи не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги відповідача про їх надання є протиправними.

Також в оскаржуваних Рішеннях Тернопільська митниця в якості підстави для коригування митної вартості також зазначила: «За результатами опрацювання документів встановлені наступні невідповідності, а саме: комерційна пропозиція від 22.05.2023 №б/н, прайс-лист від 22.05.2023 №б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, XINGANG, що обмежує конкурентність.

Дані твердження Тернопільської митниці є необґрунтованими, адже, прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми прайс-листа.

Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Прайс-лист не може вважатися первинним документом і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у тому числі у постановах від 27.06.2019 у справі №0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі №820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18.

Відомості, зазначені у прайс-листі знайшли своє підтвердження у первинних документах Специфікації та інвойсі. Таким чином, зауваження відповідача відносно прайс-листа та комерційної пропозиції не є підставою для витребування додаткових документів або неврахування їх, як документів, підтверджуючих вартість товару.

Крім зазначеного, Тернопільська митниця в Рішеннях в якості розбіжності в наданих документах зазначає: «Відповідно до залізничних накладних від 13.01.2024 №00310 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа- PKP LHS Sp.z.o.o. та ТОВ «ЛАУДЕ.УА». Проте декларантом не надано жодних документів, які засвідчують договірні засади надання вказаних послуг та документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу». (Рішення №UA403070/2024/000044/2).

«До митного оформлення надано рахунок на перевезення від 02.01.2024 №L70163, Акт виконаних послуг від 19.01.2024, довідку про транспортні витрати від 19.01.2024, Заявка на перевезення №55 від 04.10.2023, Договір транспортного експедирування від 27.12.2022 №2712/917/2022 де експедитором/виконавцем зазначено «Global Container Lines Latvija SIA», хоча у накладній УМВС від 23.01.2024 №00514 наявна інформація, щодо перевізників «PKP LHS Sp.z.o.o.» та ТОВ «ЛАУДЕ.УА». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP LHS Sp.z.o.o.» та ТОВ «ЛАУДЕ.УА» до перевезення залізничним транспортом окрім накладної УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP LHS Sp.z.o.o.» та ТОВ «ЛАУДЕ.УА»». ( Рішення №UA403070/2024/000056/2).

Проте, Договір №2712/917/2022 є договором перевезення і не містить положень щодо надання транспортно-експедиторських послуг.

Пунктом 1.2. договору передбачено: На час воєнного стану в Україні відповідно до цього Договору, Виконавець зобов`язується здійснити перевезення (фрахт) та наземну доставку до території України зовнішньоторговельних вантажів за маршрутами та інструкціями зазначеним Замовником, за взаємно затвердженими умовами та тарифами. У разі потреби та на прохання Замовника Виконавець зобов`язується надати в користування останньому обладнання для перевезення вантажів морським та наземним транспортом».

Договором передбачені обов`язки Перевізника ( п.1.2), зокрема здійснити морське (фрахт) та наземне перевезення вантажів в контейнерах згідно узгодженого сторонами маршруту на умовах, передбачених договорами та заявками до нього. По своїй суті укладений договір містить ознаки договору мультимодального перевезення.

Відповідно до пункту 4.2 договору замовник сплачує виставлений перевізником рахунок(інвойс) на оплату морського перевезення(фрахту) вантажів на протязі 45 календарних днів з дати вивантаження контейнерів в порту. Оригінал рахунку (інвойсу) та/або акту виконаних робіт перевізник надає протягом 5 календарних днів з моменту вивантаження вантажу в порту призначення.

На підтвердження обсягу фактично отриманих ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» від контрагента-нерезидента послуг підприємством перевізником було надано певний обсяг документів :коносамент №BW23100006 від 11.10.2023; залізнична накладна №00514 від 23.01.2024; рахунок №L70163 від 02.01.2024; акт виконаних робіт від 19.01.2024; довідка про транспортні витрати від 19.01.2024; заявка на перевезення №55 від 04.10.2023; розрахунок транспортних витрат від 23.01.2024; договір №2712/917/2022 від 27.12.2022.

З рахунку на оплату транспортних послуг N L70163 від 02.01.2024, довідки про транспортні витрати від 19.01.2024 та акту виконаних робіт від 19.01.2024 вбачається, що в даному випадку здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу морським транспортом за маршрутом: порт Xingang, (Китай) Гданськ (Польща) та наземним залізничним транспортом за маршрутом: Гданськ, Польща Володимир-Волинський-Хрубешев та Володимир-Волинський-Хрубешев - Тернопіль, Україна.

Відповідно до ст. 128 Кодексу торговельного мореплавства України умови морського перевезення вантажів визначаються договором. Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю морського транспорту визначаються Законом України «Про мультимодальні перевезення».

Відповідно до ст. 133 цього ж Кодексу за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення» за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.

Відповідно до ч. ст. 12 цього ж Закону розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Наведене доводить, що спеціальними правовими нормами та умовами Договору передбачена можливість для оператора мультимодального перевезення, яким в цьому випадку виступає компанія «Global Container Lines Latvija SIA», залучення інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення, тобто компанія «ПКП ЛХС.» була залучена до виконання наземного перевезення основним Перевізником із цього компанією ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» не має жодних договірних відносин.

Доказів іншого відповідачем не надано.

Після виконання своїх обов`язків щодо перевезення вантажу, компанія Перевізник виставила єдиний рахунок № L70163 на оплату послуг з морського перевезення товару та його наземного перевезення.

Ще однією з підстав для коригування Тернопільська митниця в Рішеннях зазначає: «Термін сплати згідно рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.01.2024 №L70163 до 22.01.2024 проте жодних квитанцій, які б підтверджували факт сплати до митного оформлення не надано».

Проте суд вважає, що зазначене зауваження не може бути підставою для коригування митної вартості оскільки не впливає на числові значення транспортних витрат, як складову частину митної вартості товару.

На день декларування оплата вартості транспортних витрат за інвойсом №L70163 не була здійснена, а тому надати банківські платіжні документи, які підтверджують оплату, позивачем було неможливо.

13.02.2024 сторони договору №2712/917/2022 уклали додаткову угоду №3/1 за якою термін оплати вартості транспортних витрат за інвойсом №L70163 було продовжено до 20.03.2024.

14.03.2024 банківською платіжною інструкцією №690 було сплачено вартість транспортування за зазначеними інвойсами, у тому числі за інвойсом №L70163.

Слід також зазначити, що в ході митного оформлення, під час контролю правильності визначення митної вартості, Тернопільська митниця висуваючи вимоги про надання додаткових документів не надала будь яких обґрунтувань та підстав надання додаткових документів, не зазначила які надані до ЕМД документи мають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а тому вимога про надання додаткових документів протирічить положенням Митного кодексу України та є необґрунтованою.

Верховним Судом в постановах: від 29.01.2019 по справі №804/441/18, від 18.12.1208 по справі №821/289/18, від 09.07.2020 по справі №804/5445/17, від 07.05.2020 по справі №520/2566/19 зроблено правовий висновок щодо застосування положень частини 2 ст.53 МКУ: «Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.

Верховний Суд також зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості».

Таким чином, підстави для коригування митної вартості задекларованих товарів не було зазначено відповідачем в процесі консультацій щодо митного оформлення задекларованої товарної партії та в електронних повідомленнях від митниці декларанту, тобто, у даному випадку, вони не були пов`язані з недоліками, у зв`язку з якими органом доходів і зборів витребувані додаткові документи, а зазначені лише у гр. 33 спірних Рішеннь. Звідси слідує, що вони не могли бути покладені відповідачем в основу прийнятих рішень, оскільки декларант фактично не був обізнаний з ними, тобто був позбавлений можливості проаналізувати їх та належним чином відреагувати на них в процесі консультацій щодо правильності визначення декларантом митної вартості задекларованої товарної партії.

Щодо правильності обрання відповідачем методу для визначення митної вартості.

Так, в гр. 33 спірних Рішень відповідачем зазначено: «Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визначеної митним органом митної вартості товарів: за ЕМД від 05.12.2023 №UA204150/2023/443 на рівні 2,92 дол. США/кг., (3066,00 дол. США/шт.), умови поставки FOB, Qingdao, товар - Трактори колісні модель RD-244 NEW - 16 штук. Поставляються у частково розібраному вигляді для зручності транспортування. Нові. Рік випуску - 2023. Потужність - 17,6 кВт, Виробник: WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD.» ( Рішення №UA403070/2024/000044/2).

«Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 Митного кодексу України.

За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визначеної митним органом митної вартості Товар №1 - за ЕМД від 30.01.2024 №UA205140/2023/006768 на рівні 3,5439 дол. США/кг., (3721,10 дол. США/шт.), умови поставки FOB, SHANGHAI, ТОВАР - Трактори Dongfeng модель DF244G2 - 6 шт.,чотириколісні, нові, двигун КМ385ВТ, дизель, потужність 17,6 кВт, об`єм двигуна 1532 см3, 3 циліндри, оснащений пружинним сидінням, простий гідравлічний відвід, годинний метр, розетка причепа, однодискове щеплення, колір синій. Рік випуску 2023р., Трактори Dongfeng модель DF244G2 - 2 шт., чотириколісні, нові, з кабіною, двигун КМ385ВТ, дизель,потужність 17,6 кВт, об`єм двигуна 1532 см3, 3 циліндри, оснащений пружинним сидінням, простий гідравлічний відвід, годинний метр, розетка причепа, однодискове щеплення, колір синій. Рік випуску 2023р. В частково розібраному вигляді для зручності перевезення, використовуються для роботи в сільському господарстві. Виробник: Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co.,Ltd., CN. Торговельна марка:Dongfeng.

Товар №2 - за ЕМД від 30.11.2023 №UA100440/2023/500043 на рівні 3,4016 дол. США/кг., (3095,46 дол. США/шт.), умови поставки FOB, SHANGHAI, ТОВАР - Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-х колісний (колісна формула:4х4) розмір коліс 6.50-16/11.20-24), новий - 2023р/в (модельний рік виготовлення 2021р.), з дизельним двигуном, потужністю 24к.с./17,6кВт, V дв 1532см3, повнопривідний, нова підлога, новий металевий капот, дводискове зчеплення, бічна КПП(4+1)*2, синього кольору, частково в розібраному стані, ЗІП та інструкцією по експлуатації, не містить приймальних та передавальних пристроїв, моделі: JINMA 244LUX, загальна кількість 8шт; Торгівельна марка JINMA, Виробник: JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO.,LTD; Країна виробництва: CN.».

Як вбачається зі змісту оскаржуваних Рішень Тернопільської митниці, в них містяться посилання на раніше оформлені митні декларації №UA205140/2023/006768 від 30.01.2024 та №UA100440/2023/500043 від 30.11.2023.

При цьому митна вартість трактора моделі Т244THL за Рішенням №UA403070/2024/00044/2 скоригована до рівня 3066,00 дол. за штуку товару (2,92 дол. за кг.), митна вартість такої ж самої моделі за Рішенням №UA403070/2024/00056/2 скоригована до рівня 3721,10 дол. за штуку (3,5439 дол. за кг.).

Тобто має місце протиріччя в оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості щодо визначеного рівня митної вартості одного і того ж товару, але митний орган при прийнятті цих Рішень не дає ніяких пояснень та обґрунтувань з цього питання.

Крім того, в розпорядженні відповідача на день прийняття оскаржуваних Рішень мались ЕМД від 24.11.2023 №23UA81U3, №23UA37U1 від 08.12.2023, №23UA32U3 від 27.12.2023, оформлені Тернопільською митницею на товари з ідентичними технічними характеристиками, імпортованими ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» за контрактом №TD/7 та Специфікацією №2023-3 від 29.05.2023, на підставі Рішень про коригування митної вартості №UA403070/2023/000239/2 від 23.11.2023, №UA403070/2023/000255/2 від 07.12.2023 UA403070/2023/000278/2 від 26.12.2023.

За зазначеними Рішеннями митна вартість ідентичних товарів була скоригована до рівня 2,9234 дол. за кг, 2,9013 дол. за кг, 2,92 дол. за кг.

Але Тернопільська митниця безпідставно не прийняла до уваги митне оформлення за зазначеними деклараціями та Рішеннями і для коригування використала ЕМД з більшим встановленим рівнем митної вартості раніше оформлених товарів.

Верховний Суд, розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування». (Постанова від 22.04.2019 по справі №815/6242/17).

Між тим, спірні Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати їх обґрунтованими та вмотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Приймаючи Рішення про коригування митної вартості товару, Тернопільська митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Такий правовий висновок здійснений Верховним Судом України в постанові по справі № 21-127а15 від 31.03.2015.

Окрім того, відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, висловленої у Постановах: від 30.01.2018 по справі № 813/7903/14, від 18.12.2018 по справі №826/15706/13-а, від 29.01.2019, по справі №815/6827/17, від 16.04.2019 по справі №815/6698/17, митна вартість товарів, відкорегована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі ЄАІС). При цьому, у такій ситуації митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Згідно з правовим висновком, висловленим Верховним Судом по справі №809/453/17 від 03.04.2018, при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

На думку суду ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» під час митного оформлення надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваних рішень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Митним органом, за допомогою належних та допустимих доказів не доведено, що митна вартість імпортованого позивачем товару була визначена необґрунтовано, що в свою чергу надавало б митному органу права на коригування митної вартості товару.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10348,08 грн., який слід стягнути з відповідача на його користь.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19, м. Запоріжжя, 69000), в особі представника Балабанової Світлани Миколаївни ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: пр. Яворницького Дмитра, буд. 70, приміщення 9, м. Дніпро, 49000), до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000044/2 від 06.02.2024 та №UA403070/2024/000056/2 від 13.02.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10348,08 грн. (десять тисяч триста сорок вісім гривень 08 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «07» березня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль