Справа № 300/4547/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. справа № 300/4547/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "ЕНЕРГОАВЕРС" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.05.2024 №00/11237/0402, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЕНЕРГОАВЕРС" (надалі - позивач, ПП "ЕНЕРГОАВЕРС"), в інтересах якого діє представник адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.05.2024 №00/11237/0402.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №00/11237/0402 про застосування штрафу в розмірі 489272,48 грн, за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних виписаних в період з 02.02.2022 по 31.08.2022, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1, пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, які на думку позивача, не відповідають дійсності та суперечать нормам податкового законодавства. Зокрема, зазначено, що згідно діючої норми п.п. 52.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено: "За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. карантин на усій території України, запроваджений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023 року, тобто і на час оскаржуваних подій. Крім того, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX, врегульовано питання граничного строку реєстрації податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022, а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію лише тих податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022, за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року. Після 27.05.2022 відсутній механізм, який визначає строки реєстрації податкових накладних, які не були своєчасно зареєстровані до початку воєнного стану у зв`язку з мораторієм встановленим Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 533-IX. За нормами Закону від 12.05.2022 № 2260-ІХ платники податків зобов`язані забезпечити реєстрацію податкових накладних до 15.07.2022 включно, саме тих податкових накладних, граничний термін яких припадав на період з 24.02.2022 року до 27.05.2022. При цьому, на виконання положень Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що затверджений наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року № 225, директор ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» склав 29.09.2022 та 30.09.2022 подав до контролюючого органу відповідну заяву про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану, зокрема і у частині можливості реєстрації податкових накладних. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 11.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05.07.2024. Проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що в силу дії Закону № 2260-ІХ з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. З огляду на наведене, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року. Проте, податкові накладні/розрахунки коригування складені позивачем в період з 02.02.2022 по 31.08.2022, а зареєстровані в ЄРПН в період з 09.08.2022 по 23.09.2022 (тобто і після 15 липня 2022 року), а тому у контролюючого органу були підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. ГУ ДПС в Івано-Франківській області 30.09.2022 отримано заяву ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» від 29.09.2022 про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові обов`язки під час воєнного стану. Однак, 31.10.2022 відповідачем прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за №163/09-19-04-01-06/35505698, оскільки не достатньо одного факту реєстрації платника на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, а мають бути встановлені та підтверджені документально факти настання певних наслідків саме для такого платника, які унеможливлюють ведення господарської діяльності таким платником, і відповідно, своєчасного виконання обов`язків зі сплати податків та подання податкової звітності, а позивачем не надано ні контролюючому органу, ні суду належних доказів пошкодження первинних документів та бухгалтерської документації, відсутні фото/відео фіксація руйнувань будівлі, приміщень, матеріального та комп`ютерного обладнання, первинної документації. В зв`язку із наведеним, представник відповідача вважає вимоги позивача заявлені у позовній заяві необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

19.07.2024 на адресу суду від представника позивача, надійшла відповідь на відзив, згідно якої, зазначено, що обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Крім того, за нормами Закону від 12.05.2022 року № 2260-ІХ, платники податків зобов`язані до 15.07.2022 включно забезпечити реєстрацію саме тих податкових накладних, граничний термін яких припадав на період з 24.02.2022 до 27.05.2022. Зважаючи на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.

Приватне підприємство "ЕНЕРГОАВЕРС" () зареєстровано як юридична особа та знаходиться на обліку як платників податків, профільними видами діяльності є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (а.с.18-21).

Головне управлінням ДПС в Івано-Франківській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України від 02.12.2010 № 2755-V (із змінами і доповненнями), у порядку визначеному п.76.2 ст.76 ПК України, проведена камеральна перевірка щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних 1111 «ЕНЕРГОАВЕРС» за період з 02.02.2022 року по 31.08.2022 року, за результатами якої складено акт від 10.04.2024 за №7271/09-19-04-02/35505698 про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» (код 35505698).

Згідно акту перевірки встановлено порушення ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» визначених п. 201.10 ст. 201 ПК України термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних у період з 02.02.2022 року по 31.08.2022 року (а.с.22-24).

Не погоджуючись із висновками акту від 10.04.2024 за №7271/09-19-04-02/35505698 ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» подало заперечення від 16.04.2024 на акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» (код 35505698) (а.с.25-29).

За результатами розгляду заперечень Головне управлінням ДПС в Івано-Франківській області листом від 26.04.2024 №5160/6/09-19-04-02/35505698 повідомило про дійсність, встановлених актом перевірки, порушень ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» вимог податкового законодавства в частині граничних строків реєстрації податкових накладних (а.с.30-32).

В подальшому, на підставі акту перевірки від 10.04.2024 за №7271/09-19-04-02/35505698, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області по відношенню до ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» складено податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №00/11237/0402, яким за встановлені порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України, застосовано штраф у сумі 489 272,48 грн (а.с.33-34).

Не погоджуючись із позицією контролюючого органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням від 01.05.2024 №00/11237/0402, позивач, з метою захисту свого порушеного права, звернувся із позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За змістом абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як визначено у підпункті ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно абзацу 4 цього ж пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відтак, підсумовуючи викладене слід прийти до висновку, що продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

По своїй правовій природі норма, викладена в абзаці 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України, є нормою зобов`язального характеру (норма-припис), а отже має існувати норма, яка передбачає відповідальність за невиконання платником податку зобов`язання у вигляді обов`язку реєстрації податкової накладної.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Так, згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а"-"г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Суд зазначає, що згідно розділу ІІ акту перевірки від 10.04.2024 за №7271/09-19-04- 02/35505698 контролюючим органом визначено 50 податкових накладних, виписаних у період з 02.02.2022 по 31.08.2022, реєстрація яких здійснена з порушенням граничних строків.

Однак, з огляду на доводи сторін, спірним у цій справі є як факт затримки реєстрації податкових накладних, за що вищевказаним податковим повідомленням-рішенням накладено штрафну санкцію, так і те, що позивачем у цій справі оскаржується податкове повідомлення-рішення з тих міркувань, що у спірний період відповідальності у платника податків за затримку реєстрації податкових накладних не настає.

Також, представник позивача вказує на фактичну неможливість реєстрації податкових накладних в силу обставин, що є незалежними від волі позивача.

Щодо наявності відповідальності у платника податків за затримку реєстрації податкових накладних у спірний період, то суд зазначає наступне.

Сутність спірних правовідносин обумовлена наявністю правової проблеми, яка полягає в різному тлумаченні сторонами справи положень пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, зокрема, з урахуванням змін, внесених до Податкового кодексу України, зокрема Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану".

Так, згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Виходячи з наведених норм у взаємозв`язку з обставинами справи судом встановлено, що позивачем дійсно порушено передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України граничні терміни реєстрації податкових накладних, що останнім не заперечується.

Однак, суд зазначає, що у контексті застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України правове значення має саме факт вчинення відповідного порушення, складом, якого, в даному випадку, є порушення строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Таким чином, суд звертає увагу, що обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не для встановлення застосовності вказаної норми ПК України у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Однак, з метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2118-IX), який набрав чинності 07 березня 2022 року.

Цим Законом підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктом 69, відповідно до якого установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Підпункт 69.1 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України також установлював, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», який набрав чинності 05 квітня 2022 року, у підпункті 69.1 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

У подальшому, Законом України від 12.05.2022 року № 2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", який набрав чинності 27.05.2022 р., внесено зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102 -IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Так, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Згідно підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто, Законом № 2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022 року, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних передбачено лише для платників податків щодо реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 року до 27.05.2022 року (тобто до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану") за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022 року.

Так, законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пункт 109.1 статті 109 ПК України визначає, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пунктів 109.2, 109.3 статті 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125 -1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1 статті 112 ПК України).

Пункт 112.2 статті 112 ПК України встановлює, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7 статті 112 ПК України).

Також у пункті 112.8 статті 112 ПК України визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у статті 112-1 ПК України - обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

У постанові від 08 грудня 2022 року по справі №520/9294/21 Верховним Судом сформовано правовий підхід щодо застосування положень ПК України, якими визначено вину як об`єктивну сторону податкових правопорушень, зауваживши на тому, що для встановлення наявності вини платника контролюючому органу необхідно довести не наявність відповідного ставлення платника податків до своїх протиправних дій/бездіяльності (усвідомлення своїх дій, розуміння наслідків тощо), а саме - що платник податків вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У контексті визначення об`єктивності висновків перевірки та дійсної наявності вини позивача щодо реєстрації податкових накладних з пропуском граничних строків такої реєстрації суд звертає увагу на доводи представника позивача у тій частині, що під час перевірки відповідач не встановив причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії російської федерації та можливістю виконання ПП "ЕНЕРГОАВЕРС" податкового обов`язку.

Так, абзацом 8 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за № 967/38303, було затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - Порядок № 225). Цей Порядок набрав чинності 06 вересня 2022 року.

Суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, Верховний Суд у постанові 16 липня 2024 року у справі №440/2936/23 сформував такий висновок щодо застосування норм права, який в силу положень частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин:

«...Вносячи до ПК України зміни в частині особливостей справляння податків і зборів на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, законодавець виходив з того, що внаслідок настання указаних обставин з`явились дві категорії платники податків: ті, що мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, і ті, у яких така можливість відсутня. Про існування такого поділу свідчить і зміст пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення ПК України в редакції Закону № 2118-IX, водночас, Законом № 2260-IX ці положення були уточнені.

Для тих платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, законодавець передбачив можливість звільнення від відповідальності, зокрема за несвоєчасну сплату податків і зборів, за умови, що така сплата буде здійснена у строк до 31 липня 2022 року. Впровадження такого правового регулювання відбулось 27 травня 2022 року, з огляду на що суд касаційної інстанції вважає такий строк (більше двох місяців) розумним та достатнім для виконання означеного податкового обов`язку та використання права на незастосування відповідальності.

Для тих же платників, у яких відсутня можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо сплати податків і зборів, законодавець передбачив звільнення від відповідальності за умови виконання такого обов`язку протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. При цьому встановлене абзацом першим підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України звільнення від відповідальності є залежним від отримання рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку відповідно до вимог Порядку № 225.

Суд касаційної інстанції зауважує, що та обставина, що Порядок № 225 набрав чинності лише 06 вересня 2022 року, у будь-якому випадку не позбавляє платників податків права довести у визначений спосіб факту неможливості своєчасно виконати свій обов`язок і після указаної дати, вказавши у заяві про відповідний період, що прямо передбачено указаним Порядком. Аналогічна позиція щодо порядку реалізації платником податків права на підтвердження неможливості виконання ним податкового обов`язку була викладена Верховним Судом в постанові від 02 квітня 2024 року (справа №520/18349/23).».

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що керуючись Порядком № 225 директор ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» ОСОБА_1 29.09.2022 склав заяву про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану, яку 30.09.2022 подав до ГУ ДПС в Івано-Франківській області (а.с. 29).

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що у ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» немає а ні «фізичних», а ні економічних можливостей виконувати своєчасно податкові зобов`язання:

- з реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування - за податковими накладними/розрахунками коригування, граничні строки реєстрації яких припадають на податкові періоди з 24.02.2024 до відновлення можливості їх реєстрації (відновлення діяльності підприємства);

- з реєстрації податкової звітності - граничні строки подання якої припадають на податкові періоди з 24.02.2022 до відновлення можливостей її подання (відновлення діяльності підприємства);

- зі сплати податків та зборів - граничні строки яких припадають на податкові періоди з 24.02.2022 до відновлення можливостей сплати податків (відновлення діяльності підприємства).

Це пов`язано з тим, що виробничі потужності підприємства фактично знаходяться на території населених пунктів - м. Олешки, м. Скадовськ, смт. Біла Криниця, смт. Мирне Херсонської області, які тимчасово окуповані збройними формуваннями російської федерації.

Крім того, у заяві ОСОБА_1 зазначив, що він не мав фізичної можливості вивезти первинні документи бухгалтерського обліку, комп`ютерне та інше обладнання ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» на неокуповану територію України, оскільки такі дії були пов`язані з ризиком для життя та здоров`я як його так і підлеглих йому працівників, у зв`язку з ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

За наслідками розгляду заяви ГУ ДПС в Івано-Франківській області 31.10.2022 було прийнято Рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку № 163/09-19-04-01-06/35505698, яке листом від 31.10.2022 № 10377/6/09-19-04-01-06 надіслано до електронного кабінету ПП «ЕНЕРГОАВЕРС», про що зазначено у листу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 26.04.2024 № 5160/6/09-19-04-02-18.

У справі яка розглядається, зміст акта камеральної перевірки свідчить, що податковий орган правильно виходив з того, що у спірних правовідносинах позивачем здійснено реєстрацію податкових накладних з пропуском граничного строку такої реєстрації. Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було виявлено порушення строків реєстрації податкових накладних із датами їх виписки з 02.02.2022 по 31.08.2022, та нараховано штрафні санкції за період з 15.07.2022 та 15.08.2022 по дату реєстрації таких накладних які проведені до 21.09.2022.

Так, позивач мав бути притягнутий до фінансової відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, але за умови, що він належить до тих платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Суд зазначає, що законодавець визначив чіткий алгоритм дій для платників податків, у яких була відсутня можливість виконати податковий обов`язок, а саме шляхом звернення до податкового органу із заявою відповідно до вимог Порядку № 225.

При цьому, матеріали адміністративної справи свідчать про те, що такі дії були вчинені ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» шляхом подання відповідної заяви у строк не пізніше 30 вересня 2022 року.

Однак, рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку № 163/09-19-04-01-06/35505698 відповідачем прийнято тільки 31.10.2022. Наведене свідчить про те, що саме з дати прийняття рішення контролюючим органом вищевказаного рішення - 31.10.2022, ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» визнано платником податків, у якого наявна можливість виконати податковий обов`язок, зокрема в частині своєчасної реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Вказане рішення не може мати зворотної дії в часі, та визначати таким ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» у період, що йому передував та за який нараховано штрафні (фінансові) санкції, а саме з 15.07.2022 по 21.09.2022.

Так, використовуючи встановлену Порядком №225 процедуру визнання платником податків, у якого відсутня можливість виконати податковий обов`язок, та подаючи 30.09.2025 року відповідну заяву з додатками до відповідача, ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» не могло завчасно дізнатись про прийняте рішення контролюючого органу і дотриматись строків встановлених нормами Закону України від 12.05.2022 № 2260-ІХ у частині обов`язку платника податків забезпечити реєстрацію податкових накладних до 15.07.2022.

Наведене свідчить про відсутність у контролюючого органу підстав для віднесення ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» до категорії платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, і, відповідно, притягнення до фінансової відповідальності згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України до дати прийняття відповідного рішення- 31.10.2022.

Як уже зазначалось вище, саме на контролюючий орган закон покладає обов`язок із доведення вини платника податків для кваліфікації вчиненого ним діяння як умисного. При цьому саме акт перевірки є носієм доказової інформації щодо виявленого порушення.

Водночас, жодних доводів і доказів, які б свідчили про наявність вчиненого позивачем діяння як умисного, а відтак і підстав для притягнення позивача до відповідальності на підставі саме згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, акт камеральної перевірки не містив.

Також, оцінюючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд звертає увагу також на те, що представником позивача надано Сертифікат № 6500-24-1510 від 08.08.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що виданий Херсонською Торгово-промисловою палатою Приватному підприємству ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» (а.с.66).

Згідно вказаного Сертифікату Херсонська Торгово-промислова палата засвідчила форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили): введення воєнного стану в Україні, військова агресія російської федерації проти України; тимчасова окупація, оточення (блокування), ведення бойових дій на території Скадовського району Херсонської області; Приватному підприємству 1111 «ЕНЕРГОАВЕРС» (місцезнаходження: до 16.08.2022р.: вул. Перекопська, буд. 7А, смт Мирне, Каланчацький р-н (Скадовський р-н), Херсонська область, Україна, 75822; з 16.08.2022р.: вул. Стрільців Січових, буд. 68 Б, м. Івано-Франківськ, Україна, 76018; з 23.04.2024 р.: вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд 11 А, м. Івано-Франківськ, Україна, 76018; код ЄДРПОУ/ІПН: 35505698), щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків за п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України із врахуванням статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України у термін: 15.07.2022 року, перед ГУ ДПС в Івано-Франківській області, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначений Сертифікатом: дата настання: 24 лютого 2022 року; дата закінчення: 16 серпня 2022 року.

Відтак, беручи до уваги Сертифікат № 6500-24-1510 від 08.08.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) перебіг строку, для реєстрації позивачем описаних у акті перевірки податкових накладних, зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Також є доцільним при вирішенні цього спору між сторонами звернути увагу на приписи підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України "Основні засади податкового законодавства України" та пункту 56.21 статті 56 ПК України "Оскарження рішень контролюючого органу":

"Презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу".

"У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. "

Також суд звертає увагу на необхідність дотримання вимоги щодо «якості закону» та принципу «належного урядування», які закріплені пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Сєрков проти України» та пунктах 70 - 72 рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України», суть яких полягає у передбачуваності та чіткості законодавчих норм й послідовності державних органів при їхньому дотриманні.

Так, у пунктах 70 - 72 згаданого рішення ЄСПЛ «Рисовський проти України» суд зауважив на тому, що «…державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74)….Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються …».

З огляду на наведене, у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафу в розмірі 489272,48грн, за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних виписаних в період з 02.02.2022 по 21.09.2022, визначених статтею 201 Податкового кодексу України.

Відтак, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 01.05.2024 №00/11237/0402 є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 5871,27 грн згідно квитанцій № 55 від 04.06.2024.

В свою чергу, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що представник позивача в адміністративному позові вказала про необхідність стягнення із відповідача понесених витрат на правову допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, поряд з іншим, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 5ст. 134 КАС України).

Так, відповідно до доданих до позову доказів позивач, за наслідками розгляду даної адміністративної справи понесено судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 6000,00 грн.

На підтвердження понесення судових витрат, представник позивача суду надав:

- копію договору про надання правової допомоги №28/23 від 01.05.2023 року, укладеного між позивачем та адвокатом Хараїм О.В. (а.с.36-37);

- додаток до договору про надання правової допомоги від 28.05.2024( зворотній бік а.с.37);

- звіт про обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість (відповідно до договору про надання правової допомоги) від 04.06.2024 (а.с.38);

- платіжну інструкцію №4124 від 31.05.2024 про сплату ПП «ЕНЕРГОАВЕРС» наданих послуг у розмірі 6000,00 грн (зворотній бік а.с.38).

Відтак, позивачем надані належні докази про понесення останнім витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, що дає підстави для вирішення судом питання необхідності відшкодування таких витрат.

В свою чергу, суд звертає увагу, що заперечення відповідачем щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката складності справи та виконаних адвокатом робіт суду не надано.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI(далі Закон №5076-VI).

Згідно з положеннями статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Лавентс проти Латвії (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В зв`язку із вищенаведеним, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 6000,00 грн, є співмірною із складністю цієї справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та затраченим часом на надання таких послуг.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області підлягає стягненню понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 01.05.2024 №00/11237/0402 про застосування до приватного підприємства "ЕНЕРГОАВЕРС" (штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) у сумі 489 272,48 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь приватного підприємства "ЕНЕРГОАВЕРС" сплачений судовий збір в розмірі 5871 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 27 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь приватного підприємства "ЕНЕРГОАВЕРС" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - приватне підприємство "ЕНЕРГОАВЕРС" (, вул. Набережна ім. В. Стефаника, 11А, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул.Незалежності, 20).

Суддя Микитин Н.М.