Справа № 990/88/23
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа №990/88/23

адміністративне провадження №П/990/88/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.,

суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., Шишова О.О., Яковенка М.М.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представника позивача - Дорошенка Є.В.,

представника відповідача та Комісії при Президентові України з питань громадянства - Саввіна С.С.,

представника Служби безпеки України - Сучкової А.М.,

представника Державна міграційна служба України - Борбуц І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні заяву суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білоуса О.В. та Желтобрюх І.Л. про самовідвід у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна міграційна служба України, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Пустомитівський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Служба безпеки України, Комісія при Президентові України з питань громадянства про часткове скасування Указу Президента України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якому просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 10 січня 2023 року №13/2023 «Про припинення громадянства України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та інших осіб» в частині, в якій постановлено вважати ОСОБА_1 , 1972 року народження, уродженця міста Львова, який проживає у Львівській області, таким, що втратив громадянство України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Білоус О.В. (суддя-доповідач), Блажівська Н.Є., Пасічник С.С., Шишов О.О., Яковенко М.М.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2023 року відкрито провадження у справі №990/88/23.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2024 року визначено склад колегії суддів: Білоус О.В. (суддя-доповідач), Блажівська Н.Є., Желтобрюх І.Л., Шишов О.О., Яковенко М.М.

У судовому засіданні 06 березня 2025 року суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білоусом О.В. та Желтобрюх І.Л. заявлено самовідвід.

Заява суддів Білоуса О.В. та Желтобрюх І.Л. про самовідвід обґрунтована тим, що вони, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач), суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Шишова О.О., Юрченко В.П. приймали участь у розгляді справи №9901/39/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, про визнання протиправним і скасування указу в частині.

14 січня 2025 року у вказаній справі постановлено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, у зазначеному рішенні колегією суддів, до складу якої входили судді Білоус О.В. та Желтобрюх І.Л., надано оцінку питанням, що є ключовими у цій справі і які не були і не могли бути відомі до цього моменту.

Вказаному рішенню Верховного Суду надано гриф секретності «Таємно», оскільки воно містить інформацію, що становить державну таємницю.

З огляду на вказане та посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судді Білоус О.В. та Желтобрюх І.Л. вважають, що не можуть брати участі у розгляді цієї справи.

Представник позивача, представник відповідача та представники третіх осіб при вирішенні заявленого самовідводу поклались на розсуд суду.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відводу суддів Білоуса О.В. та Желтобрюх І.Л., суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною першою статті 40 КАС України встановлено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, ніж визначені у цій статті Кодексу, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10.06.1996, § 32, Звіти 1996-111).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26.10.1984, § 26, Серія А, № 86).

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку, що хоча зазначені обставини не впливають на об`єктивність чи неупередженість суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білоуса О.В. та Желтобрюх І.Л. при розгляді цієї справи і не свідчать про особисту зацікавленість в результаті її розгляду, але з метою уникнення протилежної думки, як у учасників цієї справи так і у будь-якого стороннього спостерігача, вказана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись частиною першою статті 36, статтею 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву суддів Білоуса О.В. та Желтобрюх І.Л. про самовідвід.

Відвести суддів Білоуса Олега Валерійовича та Желтобрюх Ірину Леонтіївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна міграційна служба України, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Пустомитівський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Служба безпеки України, Комісія при Президентові України з питань громадянства про часткове скасування Указу Президента України.

Передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна міграційна служба України, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Пустомитівський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Служба безпеки України, Комісія при Президентові України з питань громадянства про часткове скасування Указу Президента України до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу в повному обсязі складено 06 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх

О.О.Шишов

М.М.Яковенко