Справа № 524/695/25
Суддя: Мельник Н. П.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/695/25
Провадження №2-а/524/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

представника позивача Горностаєвої А.В.,

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Гарькавенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником (адвокатом) Горностаєвою Анною Володимирівною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

20.01.2025 до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення без номера, винесеної 26.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

У обгрунтування позову зазначає, що постанова є незаконною, підлягає скасуванню із наступних підстав.

26.12.2024 позивач не був присутній під час розгляду справи стосовно нього, оскільки має численні захворювання, які обмежують його в пересуванні. Копію постанови у встановлений законодавством строк йому не направлено. Постанову ОСОБА_1 отримав із порушенням строків, встановлених ст. 285 КУпАП, а саме: 07.01.2025, про що наявна відмітка у постанові.

24.01.2025 ухвалою судді позов залишений без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

05.02.2025 представником позивача надане клопотання на виконання ухвали від 24.01.2025 із долученням уточненого позову, згідно якого:

- правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210 КУпАП до 19.05.2024 не існувало. На підставі раніше діючого законодавства не був визначений строк виконання військового обов`язку, зокрема щодо виконання правил військового обліку;

- відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, до якого відноситься проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами, передбачене ст. 210-1 КУпАП, натомість у постанові зазначена ст. 210 КУпАП,

-наявність численних захворювань ОСОБА_1 , що стверджується документами, наявними у ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданими позивачем під час проходження ВЛК,

- наявність у відповідача актуальних даних позивача, оновлених ним 11.07.2024 через мобільний застосунок призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» Міністерства оборони України, які є дійсними до 11.07.2025,

- повістка про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 16.09.2024, направлена йому 29.08.2024 рекомендованим відправленням не за місцем його фактичного проживання, а за місцем реєстрації, без долучення жодного доказу представником відповідача на підтвердження завчасного її отримання ОСОБА_1 ,

- після складення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу, ОСОБА_1 видана повістка № 0015071 від 20.12.2024 для проходження 24.12.2024 військово-лікарської комісії (далі ВЛК),

- позивач проходив ВЛК з 24.12.2024 по 26.12.2024 включно, а тому 26.12.2024 не зміг прийняти участь під час розгляду справи стосовно нього за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки є обмеженим у пересуванні у зв`язку із хворобою та проживає у м Горішні Плавні Кременчуцького району.

Наголошує, що загальні правила військового обліку, визначені частиною 10 ст.1, частиною 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пунктом 68 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 № 560, пунктом 79 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 № 1487.

Згідно цих норм законодавства не встановлений обов`язок військовозобов`язаних самостійно ініціювати проходження медичного огляду ВЛК. Натомість, ТЦК та СП організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) ТЦК та СП, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис та/або рекомендованим поштовим відправленням та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік.

Відповідачем не надано доказів про прийняття такого рішення за період з 2022 до 20.12.2024, як наслідок, на думку позивача, не вбачається порушення ним вимог щодо проходження медичного огляду.

Згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення ст. ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

У своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.12.2024 ОСОБА_1 зазначено про його обмеженість у пересуванні через порушення рухового апарату, намірів переховуватись не мав. Незважаючи на оновлення військово-облікових даних із зазначенням адреси фактичного ( АДРЕСА_1 ) та зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_2 ), відповідач направив йому повістку за адресою його місця реєстрації. Про зазначене також повідомлено позивачем працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.02.2025 ухвалою судді відкрите провадження по справі із призначенням її до розгляду.

17.02.2025 ухвалою суду судове засідання відкладене у зв`язку із нез`явленням учасників справи, повідомлених про дату, час, місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про відкладення судового засідання, оскільки його представник не може прийняти участь в засіданні, а позивач не має юридичної освіти для захисту своїх прав. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із обставинами, що визнані судом поважними.

20.02.2025 та 21.02.2025 до суду надійшли відзиви на позов за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого позов є необґрунтованим та таким, що не відповідає задоволенню з наступних підстав:

- 20.12.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою вирішення власних питань, а саме: для виключення його з розшуку як такого, що має порушення правил військового обліку, без мети виконання військового обов`язку, передбаченого ст. 65 Конституції України,

- згідно облікових карток ІНФОРМАЦІЯ_2 16.09.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не повідомляв про зміну адреси проживання (перебування), медичний огляд з 18.05.2017 не проходив (до початку введення на території України воєнного стану необхідно було проходити медичний огляд 1 раз на 5 років), чим порушив правил військового обліку, за повісткою для звірки/ уточнення облікових даних і проходження медичного обліку ВЛК не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.09.2024 без поважних причин, чим порушив правил військового обліку,

- 09.10.2024 за вих № 1/3/1/7065 до відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області направлене звернення про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача зазначає про хибність посилання позивача на відсутність його вини щодо порушення правил військового обліку із посиланням на частину 2 ст. 68 Конституції України (незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності), а тому ОСОБА_1 вчинене правопорушення умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, свідомо допускаючи настання наслідків у вигляді притягнення його до відповідальності в умовах дії воєнного стану.

Вважають безпідставними посилання позивача на порушення з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні та розгляду протоколу, який підписаний позивачем власноручно, заповнивши при цьому графи стосовно обізнаності зі змістом ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; пояснень та заяв, клопотань. Будучи обізнаним про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився, копію постанови від 26.12.2024 отримав 07.01.2025.

26.02.2025 та 07.03.2025 сторони надали суду пояснення відповідно на підтвердження своїх вимог і заперечень щодо позову з підстав, викладених у поданих ними документах.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у цій справі склались щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 210 КУпАП.

Ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 1 цієї статті, за яке особу піддано адміністративному стягненню - накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною 1 цієї статті, в особливий період - накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який у подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, виконання якого забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування у межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до абзацу 3 частини 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або ВЛК відповідного районного (міського) ТЦК та СП, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Частиною 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» установлено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Так, згідно п. п. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП військово-лікарською комісією ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП. Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться 1 раз на 5 років військово-лікарською комісією районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлений обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення ВЛК чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП тощо.

Таким чином, визначений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними направлення на проходження ВЛК, пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ст. 235 КУпАП ТЦК та СП розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України:

порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку,

порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, із матеріалів справи слідує притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 3 ст. 210 КУпАП за наступні порушення, а саме:

не проходження медичного огляду військово-лікарською комісією у місцевому органі військового управління з 19.05.2017, зокрема, до початку повномасштабної війни повинен був пройти 1 раз на 3 роки, чим порушені правила військового обліку;

не з`явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 16.09.2024 для звірки/ уточнення облікових даних і проходження медичного обліку військово-лікарською комісією без поважних причин, направленою 29.08.2024 рекомендованим відправленням, чим порушені правила військового обліку.

09.10.2024 за вих № 1/3/1/7065 до відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області направлене звернення про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаною особою, має ряд захворювань, що стверджується документами, долученими до позову та наявними у відповідача, наданими під час проходження ВЛК. У відповідача наявні актуальні дані позивача, оновлені ним безпосередньо 11.07.2024 через мобільний застосунок призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» Міністерства оборони України, які є дійсними до 11.07.2025.

Зазначене сторонами у судовому засіданні не заперечувалось та не спростовувалось.

Згідно відомостей, наявних у матеріалах справи під час оновлення військово-облікових даних 11.07.2024 через мобільний застосунок призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» Міністерства оборони України зазначена адреса його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повістка про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 16.09.2024, направлена ОСОБА_1 29.08.2024 за місцем його реєстрації.

Пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №56 0, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відомості про повідомлення позивачем ТЦК та СП іншої адреси місця проживання матеріали справи не містять. З наведеного слідує, що направлення повістки за адресою задекларованого/ зареєстрованого місце проживання позивача, відповідає вимогам пункту 41 Порядку № 560.

Разом з тим, позивач зазначає, що за адресою реєстрації фактично не проживає, а тому не міг отримати кореспонденцію, ознайомитися із змістом відправлення та дізнатися дату, на яку він викликається.

Крім того, матеріали справи не містять дійсних доказів направлення повістки засобами поштового зв`язку для позивача, крім долученої роздруківки з сайту АТ «Укрпошти» про відстеження поштового відправлення за номером відправлення без зазначення найменування адресата та адреси поштового направлення. Однак із наведеного неможливо достеменно встановити дійсність направлення ТЦК та СП для позивача повістки про виклик на 16.09.2024.

Наведеним спростовуються доводи відповідача щодо належного направлення позивачу повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 16.09.2024.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження завчасного отримання позивачем такої повістки.

За таких обставин суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, яке полягає у неприбутті за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.12.2024 наявні відомості про його підписання позивачем власноручно із заповненням граф стосовно обізнаності ОСОБА_1 із ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; граф щодо пояснень та заяв, клопотань, зокрема позивачем надано пояснення ТЦК та СП із зазначенням іншої адреси місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ). Крім того, ним у протоколі пояснено, що є обмеженим у пересуванні через порушення рухового апарату, намірів переховуватись не мав.

У протоколі зазначено дату, час, місце розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , крім того протокол містить підпис позивача у графі про ознайомлення із його змістом.

Отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення позивачем та його представником у судовому засіданні не спростовувалось та не заперечувалось.

Будучи обізнаним про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 26.12.2024 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи не надав, мотивуючи у судовому засіданні про проходження ним ВЛК у м Горішні Плавні Кременчуцького району у день розгляду протоколу 26.12.2024, обмеженістю у пересуванні у зв`язку із хворобою та проживанням у м Горішні Плавні Кременчуцького району. Копію постанови від 26.12.2024 отримав 07.01.2025.

Щодо непроходження огляду ВЛК, позивачем та його представником у судовому засіданні зазначалось, що до 19.05.2024 не існувало частини 3 ст. 210 КУпАП, діюче раніше законодавство не визначало строку виконання військового обов`язку, зокрема, щодо виконання правил військового обов`язку.

Позивач посилається на те, що 19.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», на виконання якого ним уточнені свої дані 11.07.2024, а закони не мають зворотної дії у часі відповідно до ст. 58 Конституції України.

Крім того, відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, до якої відноситься проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами, встановлено ст.210-1 КУпАП, а не ст.210 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» такий обов`язок виникає згідно рішень комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Втім, відповідачем не надано доказів, що таке рішення приймалося і доведене до відома позивача.

Пунктом 68 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.05.2024 № 560, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження. У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Однак, вказані норми не встановлюють обов`язку військовозобов`язаних самостійно ініціювати проходження медичного огляду ВЛК. Натомість, відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 №1487, районні (міські) ТЦК та СП організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис та/або рекомендованим поштовим відправленням із описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) ТЦК та СП для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду.

Отже, визначення необхідності проходження військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК є прерогативою ТЦК та СП і здійснюється шляхом вручення повісток під особистий підпис або рекомендованим поштовим відправленням.

За таких обставин, відповідачем не надано доказів прийняття та доведення до відома позивача рішення щодо направлення його для проходження ВЛК, а чинне законодавство не передбачає обов`язку військовозобов`язаного самостійно ініціювати проходження медичного огляду ВЛК, тому суд не вбачає порушення позивачем вимог щодо проходження медичного огляду.

З приводу дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: (1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; (2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; (3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; (4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; (5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена за відсутності позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення позивач ознайомлений із його змістом, у тому числі, щодо дати, часу та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що наявний його підпис на примірнику протоколу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 284 КУпАП встановлює, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За умов, коли позивач та його представник категорично заперечують вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, надавши докази на спростування вчинення такого правопорушення, а відповідачем не спростоване зазначене належними доказами по справі, трактуючи всі сумніви на користь особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, суд вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 210 КУпАП у діях позивача не доведений, а тому позов слід задовольнити, провадження по справі закрити.

Ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду, у розмірі 605 грн 20 коп.

Інших вимог у позовній заяві не зазначено та у судовому засіданні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 9-11, частиною 3 ст. 210, ст. ст. 268, 278-280 КУпАП, ст. ст. 77, 139, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення без номера, постановлену 26.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 605 грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.П. Мельник