Справа № 440/15373/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15373/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фермерського господарства "ПАРХОМ" до відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства "ПАРХОМ" (надалі - позивач, ФГ "ПАРХОМ") до відділу державного нагляду (контролю) в Полтавській області, у якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.10.2024 №122807 щодо накладення адміністративно-господарського штрафу на фермерського господарства "ПАРХОМ" у сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №122807 від 14.10.2024 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки ФГ "ПАРХОМ" не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", не здійснювало перевезення вантажу, жодних правочинів з власником та водієм транспортного засобу не укладало. Вказує, що не позивач не був вчасно повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про порушення, чим позивача позбавлено права на участь у розгляді справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15373/24. Залучено до участі у справі як другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 22-32/, в якому представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що за змістом акту проведення перевірки №048134 від 05.09.2024 посадовою особою відповідача перевірено транспортний засіб марки САЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію громадянину ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та виявлено порушення ФГ "Пархом" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Так, при здійсненні вантажних перевезень, про що свідчить товарно-транспортна накладна №U159-145625 від 05.09.2024, перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме індивідуальною контрольною книжкою водія, що унеможливлює здійснити контроль режиму праці та відпочинку водія. Водієм транспортного засобу пред`явлено посадовим особам Укртрансбезпеки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також товарно-транспортну накладну №U159-145625 від 05.09.2024, відповідно до якої автомобільним перевізником, замовником та вантажоодержувачем вказано Фермерське господарство "Пархом", вантажовідправником ТОВ "УТК Хімальянс", дійсність ТТН позивачем не спростовано, тому вважає, що відповідачем правомірно визначено особу автомобільного перевізника у спірних правовідносинах. Пояснює, що водій транспортного засобу зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, що засвідчив власним підписом, копію отримав, жодних пояснень та/або заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки або вказаних в акті відомостей не надав. За змістом положень пункту 26 Порядку №1567 про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). Відповідачем 27.09.2024, тобто за 17 днів до призначеної дати розгляду справи, на адресу Позивача 39240, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Олександрія, вул. Молодіжна, буд. 18, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та підтверджена самим позивачем в позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення №495 направлено повідомлення вих. №84467/36/24-24 від 26.09.2024 про призначення розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 14.10.2024 та необхідність з`явитися до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області для участі у розгляді справи та надання пояснень/заперечень. Зазначене поштове відправлення №495 отримано позивачем 05.10.2024, тобто за 9 днів до призначеної дати розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, однак, 14.10.2024 у призначений час позивач чи його уповноважений представник для участі у розгляді справи не з`явились, жодних пояснень та/або заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області не направили. Вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до чинного законодавства уповноваженим державним органом в межах повноважень, визначених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ФГ "ПАРХОМ" зареєстроване як юридична особа 24.11.2006, основним видом економічної діяльності позивача є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 49/.

05.09.2024 на М-22 км 15+500 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області на підставі графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки у період з 02.09.2024 по 07.09.2024 на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 №320/03/13-18 /зворот а.с. 40/ та направлення Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 02.09.2024 №008272 /а.с. 40/ проведено перевірку транспортного засобу марки САЗ, номерний знак НОМЕР_1 , що належать на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_1 /а.с. 42/ та за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 , який пред`явив посвідчення водія, копія якого також наявна у матеріалах справи /а.с. 42/.

До перевірки водій надав товарно-транспортну накладну №U159-145625 від 05.09.2024 на вантаж: добриво взотно-форфорно-калійне NРК 15:15:15 (біг-бег), у якій автомобільним перевізником, замовником та вантажоодержувачем вказано Фермерське господарство "ПАРХОМ", вантажовідправником - ТОВ "УТК Хімальянс"; пункт навантаження: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Буровиків, 4; пункт розвантаження: Україна, 39240, Полтавська обл, Кременчуцький р-н, село Олександрія, вул. Молодіжна, буд. 18 /зворот а.с. 41/.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наданого до перевірки, транспортний засіб марки САЗ 4509, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вказаний у товарно-транспортній накладній №U159-145625 від 05.09.2024 /зворот а.с. 41/, належить ОСОБА_1 /а.с. 42/.

За результатами перевірки складено акт №048134 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.09.2024 /а.с. 41/, у якому зафіксовано порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - при здійсненні вантажних перевезень, про що свідчить ТТН №U159-145625 від 05.09.2024 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме: індивідуальною контрольною книжкою водія, що унеможливлює контроль режиму праці та відпочинку водія, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - при здійсненні вантажних перевезень на момент перевірки відсутні документи: індивідуальна контрольна книжка водія, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У графі "пояснення водія про причини порушення" акту зазначено, що водій зі змістом акту ознайомлений.

27.09.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення №84467/36/24-24 від 26.09.2024 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної 14 жовтня 2024 року з 10 до 12 години у Відділі державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155 /а.с. 43, зворот а.с. 43/, яке вручено позивачу 05.10.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /зворот а.с. 45/.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті 14 жовтня 2024 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Дмитром Ткаченком на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №122807 у сумі 17000 грн., ураховуючи те, що ФГ "ПАРХОМ" 05.09.2024, 11:20, а/д М-22 км 15+500, САЗ НОМЕР_1 допущено порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту від 05.09.2024 №048134) /а.с.39/.

Позивач не погодився з постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №122807 від 14 жовтня 2024 року та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №122807 від 14 жовтня 2024 року, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт " №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 3 Закону №2344-ІІІ цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до приписів частини 6 Закону №2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, забезпечує: реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі Положення №103).

Відповідно до п. 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті;

Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті визначає організаційно-правовий статус, основні завдання, функції, повноваження та організаційні засади діяльності територіальних органів Укртрансбезпеки, утворених відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 196-р від 03.03.2020 "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті".

Цим Положенням передбачено, що територіальний орган є структурним підрозділом апарату Укртрансбезпеки і забезпечує виконання покладених на Укртрансбезпеку завдань на території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а такий, що утворений як міжрегіональний територіальний орган, - на території декількох адміністративно-територіальних одиниць, на які поширюються його повноваження.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до приписів пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно із пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис. (пункти 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що 27.09.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення №84467/36/24-24 від 26.09.2024 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної 14 жовтня 2024 року з 10 до 12 години у Відділі державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155 /а.с. 43, зворот а.с. 43/, яке вручено позивачу 05.10.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /зворот а.с. 45/.

З огляду на викладене вище, суд відхиляє доводи позивача про несвоєчасність повідомлення ФГ "ПАРХОМ" про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Позивач не надав належних та допустимих доказів поважності причин неявки уповноваженої особи на розгляд справи про порушення, тому в силу пункту 27 Порядку № 1567 справа про порушення за наведених обставин підлягала розгляду без участі позивача, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Як встановлено судом, 05.09.2024 на М-22 км 15+500 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області на підставі графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки у період з 02.09.2024 по 07.09.2024 на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 №320/03/13-18 /зворот а.с. 40/ та направлення Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 02.09.2024 №008272 /а.с. 40/ проведено перевірку транспортного засобу марки САЗ, номерний знак НОМЕР_1 , що належать на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_1 /а.с. 42/ та за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 , який пред`явив посвідчення водія, копія якого також наявна у матеріалах справи /а.с. 42/.

До перевірки водій надав товарно-транспортну накладну №U159-145625 від 05.09.2024 на вантаж: добриво взотно-форфорно-калійне NРК 15:15:15 (біг-бег), у якій автомобільним перевізником, замовником та вантажоодержувачем вказано Фермерське господарство "ПАРХОМ", вантажовідправником - ТОВ "УТК Хімальянс"; пункт навантаження: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Буровиків, 4; пункт розвантаження: Україна, 39240, Полтавська обл, Кременчуцький р-н, село Олександрія, вул. Молодіжна, буд. 18 /зворот а.с. 41/.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наданого до перевірки, транспортний засіб марки САЗ 4509, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вказаний у товарно-транспортній накладній №U159-145625 від 05.09.2024 /зворот а.с. 41/, належить ОСОБА_1 /а.с. 42/.

Суд враховує, що відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Отже, відсутність письмового договору найму (оренди) транспортного засобу між Фермерським господарством "ПАРХОМ" та ОСОБА_1 чи не надання такого договору до рейдової перевірки не спростовує факту, що позивач у спірних правовідносинах має статус автомобільного перевізника у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", що підтверджено товарно-транспортною накладною №U159-145625 від 05.09.2024.

Згідно із статтею 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 49 Закону №2344-ІІІ встановлено, що водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Суд зазначає, що зміст статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Для України є чинною Конвенція Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, яка ратифікована Законом N 129-VI від 06.03.2008 (далі - Конвенція № 153).

Стаття 5 Конвенції № 153 визначає, що жодному водію не дозволяється керувати транспортним засобом без перерви більше чотирьох годин. Компетентні власті чи органи в кожній країні, ураховуючи особливі національні умови, можуть дозволити перевищення періоду, зазначеного у пункті 1 цієї статті, не більш ніж на одну годину.

Відповідно до положень статті 10 Конвенції № 153 компетентні власті чи органи в кожній країні: а) передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями; b) установлюють процедуру оголошення годин, відпрацьованих відповідно до положень пункту 1 статті 9 цієї Конвенції та умов, які їх обґрунтовують.

Кожен роботодавець: а) веде відповідно до зразка, затвердженого компетентними властями чи органами в кожній країні, відомість із зазначеною в ній кількістю годин роботи й відпочинку кожного водія, який працює в нього; б) надає цю відомість у розпорядження контрольних органів у спосіб, установлений компетентними властями чи органами в кожній країні.

Традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі по тексту - Положення № 340).

Пунктом 6.3 Положення № 340 передбачено, що водій, який керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням, яке міститься у Положенні № 340, тахограф - це контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що водії, які здійснюють перевезення, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 823/1199/17 та від 19 серпня 2019 року у справі № 823/5035/15, від 19 вересня 2024 року у справі №200/7080/23.

У спірних правовідносинах перевізник не забезпечив водія індивідуальною контрольною книжкою, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування відповідно до вимог Положення № 340.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приписами частини 5 статті 60 Закону №2344-ІІІ розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

За встановлених обставин справи та наведених вище норм права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №122807 від 14 жовтня 2024 року, якою стягнуто з фермерського господарства "ПАРХОМ" адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн., прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано. Підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Таким чином, адміністративний позов ФГ "ПАРХОМ" необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 72-77, 134, 139, 229, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову фермерського господарства "ПАРХОМ" (вул. Молодіжна, 18, с. Олександрія, Кременчуцький район, Полтавська область, 39240, ідентифікаційний код 34749827) до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 39816845), про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич