Справа № 420/18922/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18922/23

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 08.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Одеській області (далі УСБУ в Одеській області) про:

- визнання протиправними дій УСБУ в Одеській області щодо відмови у складанні та направленні висновку для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність;

- зобов`язання УСБУ в Одеській області скласти та направити за належністю висновок про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність;

- зобов`язання УСБУ в Одеській області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність, як інваліду II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність, та здійснити її виплату з урахування раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ОСОБА_1 у 2014 році був звільнений з органів СБУ за станом здоров`я. Відповідно до рішення ЦВЛК ВМУ СБУ від 08 грудня 2014 року №168 позивач захворювання отримав під час проходження військової служби та отримав травму, також пов`язану з проходженням служби. Внаслідок отриманого захворювання та травми 18 січня 2023 року позивачу встановлено інвалідність ІІ групи. 25 травня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII), Постанови КМУ "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори для проходження служби у військовому резерві" (далі Порядок №975), у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІ-ї групи. Листом від 07 червня 2023 року №65/23/К-509/207 відповідач відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки в копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААг №237553 від 18 січня 2023 року причиною інвалідності вказано загальне захворювання, а не захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. Вважаючи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги протиправною позивач звернувся зі вказаною позовною заявою до суду та просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно пункт 2 статті 16 Закону №2011-XII встановлює вичерпний перелік випадків коли одноразової грошової допомога призначається і виплачується. Зокрема, підпункт 5 визначає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала:

- в період проходження ним військової служби;

- або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби;

- або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року, з урахуванням ухвал Одеського окружного адміністративного суду (про виправлення описок) від 18 липня 2024 року та 19 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнані протиправними дії УСБУ в Одеській області щодо відмови у складанні та направленні висновку для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби.

Зобов`язано УСБУ в Одеській області скласти та направити за належністю висновок про наявність або відсутність у ОСОБА_1 підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги як інваліду II-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УСБУ в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує на відсутність зазначення у довідці причинного зв`язку інвалідності, саме пов`язаного із проходженням військової служби.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу УСБУ в Одеській області не скористався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УСБУ в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 у 2014 році був звільнений з органів СБУ за станом здоров`я.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 26 листопада 2014 року №219 за результатами огляду Позивачу поставлені такий діагноз: Віддалені наслідки повторної закритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку (2004 рік) на фоні перенесеної нейроінфекції (лютий 2014 року) у вигляді ділянки гліозу в лівій гемісфері, конвекситального арахноїдиту з оргнанічною симптоматикою, стійкою вегетативно-судинною нестійкістю та помірним порушенням функцій ЦНС. Розповсюджений остеохондрох хребта з явищами дископатії, незначним порушенням функцій. S-образний сколіоз І ст. Хроничний дискогенний шийний радикуліт зі стійким, незначно вираженим на рівні С7-С8 корінцевим синдромом зліва. Хронічна вертебробазилярна недостатність І стадії на фоні гіпоплазії правої хребцевої артерії з поодиноким пароксизмальним розладом свідомості (27 серпня 2014 року). Грида Шморля ^5-ТЫ0. Гемангіоми тіл ^5, ^6,ТМ0, 1.3, 1.5 хребців. Післятравматичний остеоартроз лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції. Вільний кістковий відламок у порожнині лівого колінного суглобу. Артроз правого ліктьового суглобу з помірним порушенням функції. Киста лівої гайморової порожнини. Хронічний простатит. Кальцінати простати. Визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Травма, ТАК, отримана в період проходження військової служби. Травма (ЗЧМТ, 2004 р), ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Відповідно до рішення ЦВЛК ВМУ СБУ від 08 грудня 2014 року №168 позивач захворювання отримав під час проходження військової служби та отримав травму, також пов`язану з проходженням служби.

28 грудня 2022 року позивачем отримано направлення на МСЕК №25, серед зазначених діагнозів є віддалені наслідки перенесеної повторної ЗЧМТ, забою головного мозку (2004 рік) на фоні перенесеної нейроінфекції (лютий 2014р.).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №237553 ОСОБА_1 18 січня 2023 року первинно встановлено II групу інвалідності, причина інвалідності "загальне захворювання". Інвалідність встановлена на строк до 01 лютого 2024 року. Дата чергового переогляду 16 січня 2024 року.

Копії акта огляду МСЕК суду не надано.

25 травня 2023 року позивач звернувся до УСБУ в Одеській області із заявою, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до Закону №2011-XII, Порядку №975 у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІ групи. До заяви додав. зокрема, копію свідоцтва про хворобу №219 від 26 листопада 2014 року, копію постанови ВЛК від 07 грудня 2022 року №2763/4, копію довідки МСЕК від 18 січня 2023 року №237553.

Листом від 07 червня 2023 року №65/23/К-509/207 відповідач відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки в копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААг №237553 від 18 січня 2023 року причиною інвалідності вказано загальне захворювання, а не захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

Вважаючи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу (висновку про наявність або відсутність у позивача підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги) не було складено та не подано розпорядникові бюджетних коштів, а отже, будь-яке рішення з даного питання останнім не приймалося. Тобто, має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків. Вирішення питання стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу не відноситься до компетенції Управління СБУ в Одеській області.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 29 Закону України "Про Службу безпеки України" (далі Закон №2229-XII), ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.п. 3, 6, 11, 13 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори для проходження служби у військовому резерві".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга статті 29 Закону №2229-XII передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця Служби безпеки України здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом №2011-XII.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону N 2011-ХІІ (тут й надалі на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала:

- в період проходження ним військової служби

- або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби,

- або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Водночас п.3, 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII визначають, що встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства. Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Відповідно до ч.2 ст. 16-2 Закону N 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у п.п.5-9 п.2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у п.п.5 п.2 ст. 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з частиною 5, 6, 9 статті 16-3 Закону N 2011-ХІІ, у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені.

Тобто, обов`язковою умовою для виникнення у особи, звільненої з військової служби після закінчення тримісячного строку, права на отримання вищевказаної одноразової грошової допомоги - є наявність причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, або захворюванням, яке мало місце в період проходження зазначеної служби і настанням інвалідності. При цьому, такий причинний зв`язок встановлюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства під час встановлення інвалідності.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 3 Порядку №975 (в редакції на час звернення позивача) визначено, що у разі встановлення інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Згідно пп.1 п.6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

- 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

- 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

- 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

2) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

- 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

- 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

- 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Пунктом 11 Порядку №975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються, зокрема копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,- копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в п.10, 11 цього Порядку (п.13 Порядку №975).

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Як слідує зі спірного листа УСБУ в Одеській області від 07 червня 2023 року №65/23/К-509/207, відмовляючи позивачу в призначені одноразової грошової допомоги, відповідач послався на те, що причиною інвалідності вказано загальне захворювання, а не захворювання, пов`язане з проходженням зазначеної служби.

З доданої позивачем до свого звернення від 25 травня 2023 року копії довідки до акту огляду МСЕК №237553 серії 12ААГ вбачається, що в її графі "причина інвалідності" вказано "загальне захворювання", а не захворювання, пов`язане із проходженням військової служби, або захворювання, що мало місце в період проходження зазначеної служби із настанням інвалідності. Тобто, закладом охорони здоров`я у визначеному законодавством порядку під час встановлення позивачу інвалідності не встановлено причинного зв`язку між проходженням служби в органах СБУ та інвалідністю, що дає право на виплату грошової допомоги, про яку просить позивач, тому у нього відсутні правові підстави для отримання такої допомоги.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК. ВЛК в 2014 році не встановила ні інвалідності, ні ступеня втрати працездатності. Медико-соціальна експертна комісія в 2023 р. не встановила, що інвалідність виникла в тому числі і внаслідок отриманої в 2004 році травми при проходженні служби або іншого захворювання пов`язаного з проходженням ним військової служби. Висновок МСЕК позивачем не оскаржено.

Законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру вирішення питання щодо призначення особі одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок травми або захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби чи в період її проходження.

До компетенції відповідача належить прийняття від заявника документів, формування відповідного пакету документів, складання висновку та направлення їх розпоряднику бюджетних коштів для прийняття рішення з приводу призначення вказаної допомоги.

Питання про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги вирішується Міноборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) після отримання передбаченого законодавством пакету документів та висновку.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, апелянтом висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу (висновку про наявність або відсутність у позивача підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги) не було складено та не подано розпорядникові бюджетних коштів, а отже, будь-яке рішення з даного питання останнім не приймалося. Тобто, має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків. Вирішення питання стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу не відноситься до компетенції Управління СБУ в Одеській області.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не складання та не направлення висновку з документами поданими позивачем розпоряднику коштів з метою призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням у нього інвалідності ІІ групи та зобов`язати відповідача скласти та направити висновок з документами поданими позивачем за належністю з метою призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.