Справа № 613/260/25
Суддя: Шалімов Д. В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/260/25 Провадження №-2-а/613/72/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участі секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Векленко В.І. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому просить: скасувати постанову № 30/135-п від 28 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13 січня 2025 року начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол №130п/30 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. На підставі протоколу № 130п/30 від 13 січня 2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 30/135-п від 28 січня 2025 року, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Відповідно до змісту постанови,, під час перевірки наданих та наявних документів в ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що позивач не з`явився за викликом у строк 14 жовтня 2024 року на 11.00 год. , зазначений у повістці №296851 сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладень та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання позивача, для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти. Відповідач стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки за повісткою, а тому порушив вимоги абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз.2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно до зазначеної постанови на нього накладено штраф у сумі 17 000 грн.

З вказаною постановою позивач не згоден у повному обсязі, вважає, що дії, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, є протиправними у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та не доведеністю його вини. Він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з Резерв +, де серед інших даних маються також відмітки про вчасне уточнення даних, про бронювання, присвоєння ВІН №1. Він працює у ТОВ « МК « М`ясний» та заброньований за підприємством, у зв`язку з чим має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 02 жовтня 2025 року. Відповідач володіє всіма необхідними його обліковими та персональними даними.

Він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , неповнолітньою донькою співмешканки ОСОБА_4 та спільною з ОСОБА_2 , донькою ОСОБА_5 . Кореспонденція по селу розноситься поштаркою. Жодної повістки, чи будь якого повідомлення про неї ні він, ні члени його родини, не отримували. Поштар також не телефонував йому з приводу того, що на його ім`я є лист. Тобто, інформація зазначена на листі стосовно того, що особа відсутня за даною адресою, не відповідає дійсності. 13 січня 2025 року до нього приїхали працівники Богодухівського РВП ГУНП в Х/о та повідомили, що він знаходиться у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 . При оформленні як протоколу так і постанови працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не повідомили які все ж таки дані він не оновив і яка взагалі була причина виклику на 14 жовтня 2024 року, при цьому він заперечував, що отримував будь які повідомлення від відповідача. 28 січня 2025 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому було вручено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності зі сплатою штрафу у сумі 17 000 грн. Зазначив, що , умислу порушувати законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у нього не було. Крім того, у оскаржуваній постанові не вбачається на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про порушенння ним абз.2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, ні в постанові , ні в протоколі не вказано, які саме відомості ( персональні дані) не було оновлено позивачем , не надано доказів, що вживались заходи щодо отримання його персональних даних в порядку електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, тощо, держателями яких є державні органи. Крім того, розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, позивачу не було роз`яснено його права, а лише вручено постанову. Вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки вона грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення , за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій , а отже , не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2025 року, витребувано у відповідача копії матеріалів справи про адміністратине правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в рамках винесеної оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення №30/135-п від 28 січня 2025 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без участі позивача та його представника.

Представник відповідача, надав до суду відзив, згідно змісту якого, просив справу розглядати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . На адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 було направлено повістку №296851 сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього про його виклик для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується поштовим відправленням із позначкою: за закінченням терміну зберігання. 13 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 , в його присутності, було складено протокол про адміністративне правопорушення №130п/30 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач з протоколом ознайомився, надав пояснення, будь яких клопотань не заявляв. Постанова про адміністративне правопорушення також була складена в присутності ОСОБА_1 , який будь яких клопотань не заявляв. Вважає, що ОСОБА_1 належним чином був оповіщений щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а своєю неявкою допустив порушення абз.2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є наявність у такої особи умислу на невиконання вимог, зазначених у повістці. Жодної повістки чи будь якого повідомлення про неї , ні ОСОБА_1 , ні члени його сім`ї, не отримували. Матеріали справи свідчать про те, що позивач не знав про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому він не мав умислу на неявку, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Фактично вказана ситуація виникла з вини працівників Укрпошти, які не доставили позивачу кореспонденцію. ОСОБА_1 вчасно оновив свої дані , тобто відповідач володіє його всіма обліковими та персональними даними. Які саме дані необхідно було йому оновити, ні протокол про адміністративне правопорушення , ні оскаржувана постанова , не містять. Позивач двічі був в ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодних даних у нього не уточнювали. Крім того, згідно ст. 235 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення , передбачені ст. 210-1 КУпАП, розглядають територіальні центри комплексування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплексування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплексування та соціальної підтримки. Оскаржувана постанова від 28 січня 2025 року винесена тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , що суперечить вимогам КУпАП. Зауважив, що у позивача відсутній був умисел на невиконання вимог по явці за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України`особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно зі ст.235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2009 року.

Відповідно до відомостей мобільного додатку «Резерв+» ОСОБА_1 , сформованого з мобільного додатку Резерв+, дата уточнення даних 23 травня 2024 року , дані уточнено вчасно. Має номер в реєстрі «Оберіг» 1. Відстрочка до 02 жовтня 2025 року, тип відстрочки бронювання. Крім того, наявні персональні дані, а саме: адреса проживання, номер телефону та електронна адреса.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 28 січня 2025 року №30/135-п, позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом у строк 14 жовтня 2024 року на 11 год. 00 хв., по повістці №296851, яка була надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання для уточнення даних.

Разом з тим, слід зазначити, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для виклику ОСОБА_1 за повісткою для уточнення даних, оскільки останній свої дані оновив вчасно та відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними.

Згідно змісту наявної в матеріалах справи копії постанови №30/135-п, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 була надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим повідомленням.

Із вказаних матеріалів вбачається, що 04 жовтня 2024 року відповідачем позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , направлено повістку №296851, сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення для уточнення даних із зазначенням дати явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 14 жовтня 2024 року о 11.00 год.

З протоколу № 130п/30 від 13 січня 2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вбачається, що 13 січня 2025 року о 10.20 год. в м. Богодухові у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами) у порядку, визначеному п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» при перевірці документів у гр. ОСОБА_1 , було встановлено, що він без поважних на те причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом у строк, а саме 14 жовтня 2024 року на 11.00 год.

13 січня 2025 року о 10.20 год. Представниками Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Скляр Д.Ю. був супроводжений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своєю бездіяльністю, згідно протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги абз.2 ч.1, абз. 8, ч. 3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

При цьому, протокол містить пояснення ОСОБА_1 , згідно змісту яких він повістку не отримував, та він заброньований.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 28 січня 2025 року постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 513/899/16-а.

Статтею 17 ЗУ «Про оборону України» визначено, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз.8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 16 травня 2024 року № 560.

Пунктом 34 Порядку № 560 визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

З наданих відповідачем матеріалів справи №30 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вбачається, що повістка позивачу була направлена за зареєстрованим місцем проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією паспорта та довідкою старости Сіннянського старостинського округу №18-01-12/26 від 14 січня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З повістки вбачається, що вона підписана кваліфікованим елекронним підписом керівника ОСОБА_7 04 жовтня 2024 року, з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що повістка надіслана на адресу позивача 04 жовтня 2024 року, тобто повістка про виклик військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслана адресату у строки, визначені Порядком №560, та день явки за викликом військовозобов`язаного визначений також у строки, визначені вказаним Порядком.

Як у протоколі № 130п/30 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 13 січня 2025 року, так і в постанові №30/135-п по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 28 січня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.п.2 п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як зазначалося вище, відповідно до відомостей мобільного додатку «Резерв+» ОСОБА_1 , у довідці наявні персональні дані, а саме: адреса проживання, номер телефону та електронна адреса, останнього.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що згідно з трекінгом поштового відправлення 503 повістка прибула до с.Лозова ( обслуговується пересувним віділенням за адресою та графіком у населеному пункті) 08 жовтня 2024 року, а 19 жовтня 2024 року повістку повернуто і на поштовому повідомленні проставлено відмітку «закінчення встановленого терміну зберігання».

Постановою КМУ №1147 від 08 жовтня 2024 року внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Відтак, у пункті 82 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». «Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника».

Згідно з копією повідомлення про причини повернення відправлення, надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 повернута з відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому, слід відмітити, що запис зроблено не на спеціальній довідці про причини повернення/досилання, а від руки, без зазначення особи, яка вчинила напис, її підпису та без проставлення відбитка поштового пристрою, що є порушенням Правил надання послуг поштового зв`язку.

Крім того, з інформації про трекінг поштового відправлення 503 неможливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення здійснював оповіщення позивача.

Жодних відміток коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача, чи залишалось йому повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено. Вказане свідчить про те, що позивач дійсно не знав про направлення йому повістки з вимогою прибути 14 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Крім того, згідно ст. 235 КУпАП, ТЦК розглядають справи про адміністративні правопорушення , зокрема протпорушення призовниками, військовозобов`язаними.ю резервістами правил військового обліку. Від імені територіальних центрів комплексування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплексування та соціальної підтримки.

Постанова № 30/135-п від 28 січня 2025 року винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому даних, що дана особа виконувала обов`язки керівника ТЦК під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, у справі не міститься.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 КАС України).

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суду складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року усправі №463/1352/16-а зробив висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАП із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №30/135-п від 28 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Суддя