Справа № 200/693/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року Справа№200/693/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08 січня 2025 року № 707 - 33465/Г-02/8-0500/25 про відновлення нарахування та виплати заборгованості з моменту її виникнення по щомісячним страховим виплатам ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат в разі часткової чи повної втрати працездатності, а також виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам з моменту її виникнення, яка утворилась за період її несплати з 01.10.2022 року у повному обсязі ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 січня 2025 року позивач отримав відмову головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про поновлення та виплати заборгованості по щомісячним страховим виплатам

Позивач вважає, що таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправною, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. Даною ухвалою позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник відповідача надав суду відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначив, що постановою Волноваського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області від 28 жовтня 2022 року № 14010/45572/4449/29 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати припинені з 01.10.2022 року зазначена причина припинення п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону № 1105-XIV Постановою Волноваського відділення Фонду від 31.10.2022 року № 14010/45052/3951.2/71 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були затримані з 01.10.2022 року відповідно до п. 6 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону України № 1105-ХІV.

Відповідачем зазначено, що в період з жовтня 2022 року по грудень 2024 року ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа за продовженням щомісячних страхових виплат не звертався, виплати не нараховувалися. 24.12.2024 ОСОБА_1 за допомогою вебпорталу електронних послуг ПФУ звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про продовження щомісячних страхових виплат. В продовженні виплат потерпілому було відмовлено оскільки територія зареєстрованого місця проживання Позивача належить до тимчасово окупованих територій України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник Пенсійного фонду зазначив, що враховуючи п. 6 ч. 1 ст. 46 та ч. 2 ст. 16 Закону № 1105-XIV, відповідно до п. 1.12 розділу 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №11 від 19.07.2018 року «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Відповідачем зазначено, що діюче законодавство не покладає на органи Фонду обов`язку здійснювати розшук потерпілих, встановлювати їх фактичне місце перебування, банківські рахунки тощо.

Отримувати страхові виплати на підконтрольній українській владі території чи ні це виключне особисте право і воля потерпілих, які потребують активних дій саме з боку останніх.

Крім того, представник відповідача вказує на те, що згідно з пунктом 3.1. Порядку № 27 передбачено, що для продовження раніше призначених страхових виплат внутрішньо переміщена особа подає такі документи: заяву; копію довідки про взяття на облік; рішення Комісії (у разі наявності на момент подачі документів); копію паспорта або документа, що посвідчує особу; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків або паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

У спірний період позивач не звертався до робочих органів Фонду соціального страхування України з заявою про продовження раніше призначених страхових виплат з наданням необхідних документів (копії довідки про взяття на облік як ВПО; копії паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідки про відкриття про відкриття особового рахунку в установі Ощадбанку).

Відповідач вказує, що позивач не позбавлений права на поновлення страхових виплат та пенсії, шляхом його звернення до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, тому вважаємо що відсутні підстави в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджується із висновками пенсійного фонду, просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації Автоматизованої системи «Реєстр потерпілих» ОСОБА_1 перебував на постійному обліку в Шахтарському відділенні УВД ФССУ в Донецькій області.

Відповідно до інформації Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в робочих органах УВД ФССУ в Запорізькій та Вінницькій областях з 01.06.2014 року по 30.06.2015 року та у Волноваському відділенні УВД ФССУ в Донецькій області з 01.07.2015 року по 30.09.2022 року.

Постановою Волноваського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області від 28 жовтня 2022 року № 14010/45572/4449/29 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати припинені з 01.10.2022 року: зазначена причина припинення п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону № 1105-XIV

Постановою Волноваського відділення Фонду від 31.10.2022 року № 14010/45052/3951.2/71 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були затримані з 01.10.2022 року відповідно до п. 6 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону України № 1105-ХІV.

25 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про поновлення щомісячних страхових виплат (регресу) та виплати заборгованості по щомісячним страховим виплатам (регресу), яка утворилась за період їх невиплати на рахунок, відкритому в Ощадному банку України.

08 січня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 707-33465/Г-02/8-0500/25 повідомило позивача про те, що страхові виплати йому були припинені на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 12 ст. 16 Закону № 1105 Волноваським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01.10.2022 року відповідно п. 1.12 розділу 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 11 від 19.07.2018 року «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» (чинною на момент припинення) згідно з рекомендацій Міністерства фінансів України щодо проведення щомісячної верифікації страхових виплат.

Позивачу було роз`яснено, що чинним законодавством передбачено, що для поновлення страхових виплат необхідно подати до уповноваженого органу управління Пенсійного фонду України заяву про поновлення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за відповідною формою.

Заява може бути подана до органів Пенсійного фонду України у формі паперового документа особисто до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України або в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, авторизувавшись на вебпорталі на сайті portal.pfu.gov.ua за кваліфікованим електронним підписом та в розділі «Всі послуги» обрати сервіс «Заява на страхові виплати», «Заява про продовження щомісячної страхової виплати».

Позивач не погодившись із такою відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України звернувся до суду із даним позовом.

Право позивача на отримання страхових виплат відповідачами не оскаржується.

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача відмови у поновленні виплати позивачу страховий виплат.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1105, тут і далі в редакції, чинній на момент припинення позивачеві страхових виплат).

Ст. 36 Закону № 1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 вказаного Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1105 страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Ч. 5 та 6 ст. 47 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 Закону № 1105 виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Згідно зі ст. 46 Закону № 1105 (у редакції на момент припинення виплати позивачу страхових виплат) страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 страхова виплата призначена на підставі висновку МСЕК безстроково, разом з цим виплати припинені (затримані) з 01.10.2018 на підставі Постанови Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» від 31.10.2022 року № 14010/45052/3951.2/71. Підстава затримання: п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону України № 1105-IV.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що припинення виплати страхових виплат позивачу, є протиправним.

Посилання відповідача на те, що для поновлення страхових виплат позивач мав особисто звернутися до відповідача, є безпідставними, оскільки, як зазначено у листі від 08.01.2025 року № 707-33465/Г-02/8-0500/25 заява від 25.12.2024 року про поновлення страхової виплати, подана позивачем через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. А обраний позивачем спосіб їх подання (через особистий кабінет на вебпорталі Пенсійного фонду України з попередньою ідентифікацією позивача) не суперечить вимогам законодавства. Крім того, особиста явка заявника до територіального органу Пенсійного фонду України для подання заяви про поновлення страхових виплат законодавством не передбачена.

При обранні способу захисту прав позивача суд враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01 січня 2023 року (у зв`язку з припиненням Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду, які реорганізуються шляхом приєднання до Пенсійного фонду України).

З огляду на наведене відповідачем протиправно не поновлено щомісячні страхові виплати, які призначені позивачу безстроково, а припинені без прийняття відповідного рішення та за відсутності підстав, передбачених Законом № 1105-ХIV.

Обираючи спосіб захисту та відновлення порушеного права позивача судом враховано те, що з позову та доданих до нього матеріалів, а також з правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що фактичним предметом спору в даній справі є відмова відповідача в поновленні нарахування та виплати страхових виплат за заявою позивача як внутрішньо переміщеної особи (а не припинення їх виплати, що відбулося не відповідачем, а іншим суб`єктом владних повноважень).

Застосовуючи механізм захисту права позивача на отримання страхових виплат, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, ч. 2 ст. 9 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в поновленні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року.

В цьому випадку, суд звертає увагу, що зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату позивачу страхових виплат з 01.10.2022 року (як спосіб відновлення порушеного права) фактично поглинає похідну вимогу щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість, що утвориться з 01.10.2022 року.

Позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08 січня 2025 року № 707-33465/Г-02/8-0500/25 задоволенню не підлягають, оскільки вказане позивачем рішення є за своєю правовою сутністю листом відповіддю. Вказаний лист носить суто інформативний характер та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що перешкоджає відновленню права на отримання позивачем страхових виплат.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 975 грн (платіжна інструкція № 0.0..1 від 30.01.2025 року).

Як вбачається з характеру позовних вимог ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн (позов був поданий через систему «Електронний суд»).

Отже, враховуючи викладене та співмірність заявлених та задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) щодо відмови в поновленні нарахування та виплати ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2022 року.

В задоволенні решти позовних відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 600 (шістсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Тарасенко