Справа № 520/4995/25
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 березня 2025 року № 520/4995/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно із позовною заявою, у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, Лозівської міської ради Харківської області, , в ухиленні від перевірки використання земельної ділянки згідно умов договору і вимог щодо негайного усунення виявлених порушень, передбачених п.7.1.4 договору, у невжитті заходів щодо повернення самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, фізичній особі ОСОБА_1 , її користувачу відповідно до договору оренди земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року;

- зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області усунути порушення законодавства про використання та охорону земель шляхом проведення перевірки та повернення фізичній особі ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га.

Також позивачем разом із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, що подається одночасно із позовною заявою, в якій останній просить суд:

- забезпечити його позов фізичної особи ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень, Лозівської міської ради Харківської області, , датований 27.02.2025 року, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, який він подав суду до цієї заяви, шляхом заборони іншій особі, Товариству з обмеженою відповідальністю «УМБР-Бровари», , юридична адреса головного підприємства: 07400, місто Бровари Київської області вул.П.Полуботка, 22; по Лозівській філії яка розташована за адресою: 64602, місто Лозова Харківської області, вул.Степова, 1 «а», здійснювати виробництво тротуарної плитки і залізобетонних виробів.

В обґрунтування поданої до суду заяви вказано, що з огляду на тривалий час порушення його прав та враховуючи обставини того, що станом на 21.02.2018 року, на час перевірки дотримання чинного законодавства про охорону земель спеціалістами Управління по контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, з урахуванням виявленого факту її використання не за цільовим призначенням, засмічуванням боєм залізобетонних виробів, складалась постанова №25-ДК/0022 По/08/01/-18 та здійснювався розрахунок завданої шкоди земельної ділянки, кадастровий №:02:003:0016, яка сягала 28181,99 грн, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 , який у період після визначення шкоди, у одному випадку діючи як підприємець, у іншому надаючи право управління майном виробництва окремим особам, ще у іншому, як керівник ТОВ «УМБР-Бровари» лише нарощував обсяги виробництва, неякісну продукцію утилізував і утилізовує на самій земельній ділянці, завдана їй шкода лише зростає. Також позивачем вказано, що 30.11.2024 року він, опікуючись станом майна, надавав доручення одному з громадян, які продовжують мешкати і мешкають у місті Лозова виготовити фотосвітлини стану використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 та приміщення зерносховища рейдером ОСОБА_2 та з огляду отриманих знімків йому стало відомо про те, що уся без винятку земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, продовжує використовуватися у промисловій діяльності підприємця ОСОБА_2 , є заскладованою виготовленою продукцією, залишками неякісної та битої, сипучими матеріалами, як то пісок і гран висів, а також що його частина будівлі зерносховища використовується уповноваженою ОСОБА_2 особою ОСОБА_3 як гараж для зберігання автомобіля Фольксваген, що йому належить, та як складське приміщення для зберігання оснастки, фарб і інших матеріалів виробництва. Позивачем наголошено на обставинах того, що з огляду на масштаби виробництва, тісні стосунки ОСОБА_2 з Лозівським міським головою ОСОБА_4 , на інтернет-сайті Прозорро Маркет, він відшукав інформацію про закупівлю товарів Лозівською міською радою в ТОВ «УМБР-Бровари» в 2022 2023 роках, яка коштує значних коштів. Вказані обставини, на переконання позивача, з огляду на обставини порушення його прав та допущення відповідачем протиправної бездіяльності є свідченням того, що з метою запобігання подальшого погіршення стану земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, її засмічення промисловими відходами залізобетонного виробництва, на даний час ТОВ «УМБР-Бровари», , юридична адреса головного підприємства: 07400, місто Бровари Київської області вул.П.Полуботка, 22; філії: 64602, місто Лозова Харківської області вул.Степова, 1 «а», доцільним є застосування заходу забезпечення позову, передбаченого п.4 ч.1 ст.151 КАС України, шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд, дослідивши подану до суду заяву про забезпечення позову та наявні в матеріалах позову докази, зазначає таке.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву представника позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно приписів ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно до положень ч.5 ст.151 КАС України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, суд наголошує, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 26.04.2019 у справі №826/16334/18.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що предметом цього позову є оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень, Лозівської міської ради Харківської області в ухиленні від перевірки використання земельної ділянки згідно умов договору і вимог щодо негайного усунення виявлених порушень, передбачених п.7.1.4 договору, у невжитті заходів щодо повернення самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, фізичній особі ОСОБА_1 , її користувачу відповідно до договору оренди земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року.

Позивачем у адміністративному позові вказано, що оскаржувана у цій справі бездіяльність відповідача порушує його прав як орендаря земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, яка в свою чергу самовільно була зайнята фізичною особою ОСОБА_2 , який у одному випадку діючи як підприємець, у іншому надаючи право управління майном виробництва окремим особам, ще у іншому, як керівник ТОВ «УМБР-Бровари» порушує його права.

Суд зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Зі змісту поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається наведення заявником обґрунтувань щодо необхідності застосування таких заходів з метою запобігання подальшого погіршення стану земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, її засмічення промисловими відходами залізобетонного виробництва, що здійснюється на даний час ТОВ «УМБР-Бровари».

Водночас, суд зазначає, що оцінка правомірності бездіяльності відповідача та в цілому відповідність останньої нормам діючого законодавства надається судом під час розгляду справи, а не в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому, суд враховує, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача, яка на його думку, стосується саме ухилення від перевірки використання земельної ділянки згідно умов договору і вимог щодо негайного усунення виявлених порушень, передбачених п.7.1.4 договору, а також у невжитті заходів щодо повернення самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0016, площею 0,3940 га, фізичній особі ОСОБА_1 , її користувачу відповідно до договору оренди земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року.

Таким чином, при позитивному вирішенні заяви про забезпечення позову судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суд виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 150 КАС України, що є неприпустимим.

Відтак, враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини того, що матеріали заяви не містять належних доказів та обґрунтувань того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд доходить висновку, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову шляхом заборони іншій особі, Товариству з обмеженою відповідальністю «УМБР-Бровари» здійснювати виробництво тротуарної плитки і залізобетонних виробів не виникли, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до адміністративного суду.

Крім того, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є таким, що не відповідає положенням ст. 151 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 167, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно із позовною заявою, у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.