Справа № 160/15667/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/15667/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року (суддя Луніна О.С.)

у справі №160/15667/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №74 на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення за призначенням пенсії з 18 липня 2023 року та зарахувати до стажу період військової служби з 01.11.1986 по 20.12.1988.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV, оскільки досяг необхідного пенсійного віку та має достатній страховий та пільговий стаж. Заява позивача про призначення пенсії розглянута ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу за Списком №2. Позивач вважає рішення пенсійного органу протиправним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.2023 №74 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 12.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи та проходження військової служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2 період служби в лавах Збройних сил СРСР з 01.11.1986 по 20.12.1988, так як після проходження військової служби позивач був прийнятий на посаду електрослюсаря по ремонту і обслуговуванню автоматики і засобів вимірювання електростанції, яка відноситься до Списку 2.

Крім того, суд встановив, що позивачем надані належні докази роботи позивача повний робочий день на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 за спірні періоди, а відтак, вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вказує, що стаж роботи позивача за Списком №2 складає 9 років 1 місяць. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до стажу роботи за Списком №2 період з 22.03.1989 по 25.01.1991, адже професія позивача за цей період не передбачена Списком №2. Також правомірно не зараховано до стажу період проходження військової служби та період роботи з 26.01.1991 по 30.12.2004, адже матеріалами проведеної атестації робочих місць право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості саме в цій частині.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.10.2023 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.2023 №74 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2.

Вказане рішення мотивоване таким: вік заявника на дату звернення становить 55 років 21 день. Стаж роботи за Списком №2 - складає 9 років 1 місяць 4 дні.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком №2 зараховано період роботи згідно довідки, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (від 21.08.2023 №100/183) з врахуванням інформації про проведення атестації робочих місць. Проте, до пільгового стажу не зараховано:

- період роботи з 22.03.1989 по 25.01.1991 в зв`язку з тим, що Списком №2, що затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, професія електрослюсар з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій, зайнятих у котлотурбінних цехах та подаванні палива відсутня;

- період роботи з 26.01.1991 по 30.12.2004, оскільки матеріалами проведеної атестації робочих місць право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено (від 30.12.1994 №1105);

- зауважено, що в переліку робочих місць, які проатестовані відповідно до наказу по підприємству від 24.12.2009 №311, атестації підлягало визначена кількість робочих місць з кількістю працюючих осіб за вищевказаною спеціальністю. В зв`язку з цим, при повторному зверненні, необхідно долучити додаткові документи, які підтверджують, що робоче місце заявника входило до переліку проатестованих місць.

- до страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.07.1986, не зараховано період роботи з 28.07.1986 по 21.10.1986, оскільки виправлення дати народження на титульній сторінці трудової книжки проведено з порушенням п.2.12 Інструкції №162;

- період військової служби з 01.11.1986 по 20.12.1988 не зараховано, оскільки в довідці про військову службу від 28.09.2023 №01/3600 підставою вказано військовий квиток, що не передбачено.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

В даному випадку спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.2023 №74 позивачу до пільгового стажу не зараховано:

- період роботи з 22.03.1989 по 25.01.1991 в зв`язку з тим, що за Списком №2, що затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 професія електрослюсар з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій, зайнятих у котлотурбінних цехах та подаванні палива відсутня;

- період роботи з 26.01.1991 по 30.12.2004, оскільки матеріалами проведеної атестації робочих місць право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено (від 30.12.1994 №1105).

Також, позивачу не зараховано до страхового стажу:

- період роботи з 28.07.1986 по 21.10.1986, оскільки виправлення дати народження на титульній сторінці трудової книжки проведено з порушенням п.2.12 Інструкції №162;

- період військової служби з 01.11.1986 по 20.12.1988, оскільки в довідці про військову службу від 28.09.2023 №01/3600 підставою вказано військовий квиток, що не передбачено.

В свою чергу, з наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що позивач:

- 28.07.1986 21.10.1986 працював на посаді електромонтера 2 розряду по ремонту апаратури релейного захисту та автоматики;

- 01.11.1986 20.12.1988 проходив військову службу;

- 22.03.1989 01.09.1998 працював в цеху теплової автоматики і вимірювань електрослюсарем третього розряду по ремонту і обслуговуванню автоматики і засобів вимірювання електростанції;

- запис №12 містить інформацію про атестацію робочих місць та встановлено право на пільгову пенсію по Списку №2;

- 01.10.2018 01.09.2020 працював електрослюсарем з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанції 6 розряду цеху теплової автоматики та вимірювань.

Також позивачем до позовної заяви додано:

- довідку від 28.09.2023 року №01/3600 про те, що позивач проходив службу в Збройних Силах з 01.11.1986 по 20.12.1988;

- довідку від 21.08.2023 року №100/184, видану Відокремленим підрозділом «Криворізької теплової електричної станції» Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго».

Як правильно зазначив суд першої інстанції, доводи пенсійного органу про відсутність посади електрослюсаря по ремонту і обслуговуванню автоматики і засобів вимірювання електростанції у Списку №2, на якій позивач працював з 22.03.1989 по 25.01.1991, є безпідставним, оскільки вказана посада прямо зазначена у розділі ХІV Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Стосовно атестації робочих місць, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції.

За приписами п.4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Отже своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Що стосується документів про підтвердження атестації робочих місць, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року №41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 або №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, на який посилається і суд першої інстанції, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до статті 13 Закону №1788-XII.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи, що позивачем надані належні докази роботи повний робочий день на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 за спірні періоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані вище періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду військової служби в армії з 01.11.1986 по 20.12.1988, суд апеляційної інстанції враховує, що на період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590.

Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Відповідно абз.2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В даному випадку наявні у справі докази засвідчують, що до призову на військову службу позивач працював на посаді електромонтера 2 розряду по ремонту апаратури релейного захисту та автоматики, з 01.11.1986 по 20.12.1988 позивач проходив військову службу, після чого був прийнятий на посаду електрослюсара, що дає право на пільгове призначення пенсії по Списку №2 на Криворізьку державну районну електростанцію. Запис про проходження строкової служби містить і трудова книжка позивача.

За таких обставин період проходження позивачем військової служби у будь-якому випадку повинен бути зарахований до страхового та пільгового стажу позивача за Списком №2.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.2023 №74 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі №160/15667/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко