Справа № 260/4067/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4067/23 пров. № А/857/32725/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/4067/23 (головуючий суддя Іванчулинець Д. В., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 18.11.2024) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 №103 «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що позивач проходив службу в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти № 2 (з обслуговуванням м. Ужгорода) Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції. Перебуваючи на лікарняному позивач забезпечив через свого законного представника подачу рапорту на звільнення за власним бажанням. В подальшому представнику позивача було видано документи про звільнення позивача, в тому числі матеріали особової справи, трудову книжку та військовий квиток. Ознайомившись з даними документами позивачу стало відомо про його звільнення з інших підстав ніж за власним бажанням. Так, згідно наказу № 233 о/с від 06 березня 2023 року, позивача звільнено у відповідності до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою для прийняття відповідного наказу став інший наказ Департаменту патрульної поліції від 20 лютого 2023 року за № 103. Позивач не погоджується з наказом ДПП від 20 лютого 2023 року за № 103, вважає його протиправним та таким, що підлягає до скасування.

23 червня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяву в цій справі у зв`язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 260/4067/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №260/4067/23 скасовано, а справу направлено до Закарпатського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що звільняючи ОСОБА_1 із займаної посади, відповідач застосував найсуворіше стягнення, що є неспівмірним проступкам позивача, навіть якщо притримуватись позиції про вчинення позивачем інкримінованих проступків. Крім того, апелянт заперечує вчинення ним проступків, зокрема неповідомлення роботодавця про перебування на лікарняному, та зазначає, що усно повідомив роботодавця про перебування на лікарняному та в подальшому надав йому відповідні листки непрацездатності. Також скаржник вказує, що з відеозапису зі службового реєстратора видно, що позивач не заперечував проти перевірки рівня знань із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, однак просив перенести даний захід. Комісія погодилась перенести перевірку рівня знань позивача, однак з невідомих причин в той же день комісія склала акт про відмову у проходженні перевірки. З наведених підстав позивач вважає рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог незаконним та необгрунтованим.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Департамент патрульної поліції подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи. Дане клопотання мотивоване зайнятістю представника ДПП в іншому судовому засіданні у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Перевіривши обґрунтованість клопотання представника ДПП про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для його задоволення виходячи з такого.

Відповідно до ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь представника ДПП обов`язковою, відсутність повістки про виклик у інше судове засідання, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вирішив у задоволенні клопотання представника ДПП про відкладення розгляду справи - відмовити.

Учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Національно поліції в Закарпатській області (далі - ГУНП в Закарпатській області) № 24 о/с від 07 листопада 2015 року був прийнятий на службу в поліцію.

Наказом Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції від 04 березня 2022 року № 573 о/с звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 2 (з обслуговуванням м. Ужгорода) батальйону з 05 березня 2022 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі №260/1433/22 визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по особовому складу №573 о/с від 04 березня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону з 06 березня 2022 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року зазначене рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі № 260/1433/22 залишено без змін.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 23 серпня 2022 року № 1076 о/с було скасовано наказ Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) від 04 березня 2022 року за №573 о/с та поновлено позивача на попередньо займаній посаді.

З огляду на перебування позивача в лавах Збройних Сил України в період проходження судових спорів про поновлення на службі в ДПП, позивач був допущений до виконання службових обов`язків за займаною ним посадою тільки з 05 грудня 2022 року згідно наказу ДПП № 1525 о/с від 08 грудня 2022 року.

В подальшому при проходженні служби в Управлінні патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції позивач перебуваючи на лікарняному, забезпечив через свого законного представника подачу рапорту на звільнення за власним бажанням, який отриманий Департаментом патрульної поліції 01 березня 2023 року.

Згідно супровідного листа від 06 березня 2023 року за № 6152/41/15/01-2023 позивачу було повідомлено про розгляд його рапорту на звільнення та про звільнення 06 березня 2023 року на підставі наказу ДПП за № 233 о/с.

Згідно наказу ДПП № 233 о/с від 06 березня 2023 року, позивача звільнено у відповідності до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для прийняття відповідного наказу став інший наказ Департаменту патрульної поліції від 20 лютого 2023 року за № 103.

З аналізу наказу ДПП від 20 лютого 2023 року за № 103 випливає, що саме за наслідком його складання і було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення та затверджено результати службового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17 Закону №580- VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 (далі - Правила етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, з-поміж іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Частиною 2 ст. 19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі -Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

У статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п.1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами п.4 вказаного Розділу цього Порядку, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.2 розділу VI цього Порядку, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно п.1 Розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу VII цього Порядку визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На підставі ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Аналіз наведених правових норм доводить, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Тобто, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Відповідно до ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до ст. 29 Дисциплінарного статуту передбачено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Із матеріалів справи слідує, що під час службового розслідування листами УПП в Закарпатській області ДПП від 18 січня 2023 року № 1465/41/15/01-2023 (лист Укрпошти №227 - с. Тишів, вул. Центральна, 4 а), від 30 січня 2023 року № 2877/41/15/01-2023 (лист Укрпошти № 094 - АДРЕСА_1 ) старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що у відповідності до наказу ДПП від 17 січня 2023 року за № 124 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» проводиться службове розслідування за фактами порушення ним службової дисципліни у період з 09 грудня 2022 року до 16 січня 2023 року, а саме: відмови від проходження перевірки рівня знань із заходів безпеки при поводженні зі зброєю та відмови від написання рапорту на закріплення зброї у відповідності до пунктів 1 та 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС від 11 жовтня 2018 року № 828, та підпункту 1 пункту 7 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, не підтвердженні періодів непрацездатності з 09 грудня 2022 року до 25 січня 2022 року та з 31 грудня 2022 року до 11 січня 2023 року, а також відсутності на службі без поважних причин 15 січня 2023 року.

Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у період з 09 грудня 2022 року до 25 грудня 2022 року, з 31 грудня 2022 року до 11 січня 2023 року, з 15 січня 2023 року по дату завершення службового розслідування (15 лютого 2023 року) був відсутнім на службі без поважних причин, оскільки інформація про тимчасову непрацездатність останнього станом на дату завершення службового розслідування у відділі кадрового забезпечення УПП в Закарпатській області ДПП відсутня. Під час несення служби 13 січня 2023 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив пункт 1 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС від 11 жовтня 2018 року № 828, та підпункт 2 пункту 4 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, що виразилось у відмові останнім проходити перевірку рівня із заходів безпеки при поводженні зі зброєю та написанні рапорту на закріплення зброї. Також дисциплінарною комісією встановлено, що під час службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив частину восьму статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» та частину сьому статті 17 Дисциплінарного статуту, що виразилось у відмові останнього надати для вилучення керівництву батальйону УПП в Закарпатській області ДПП службове посвідчення та спеціальний нагрудний знак на період його відсторонення від виконання службових обов`язків.

З приводу вказаних висновків службового розслідування колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний витяг з електронного реєстру листків непрацездатності від 13.03.2023 (а.с. 6-7 Т.1).

Згідно даного витягу, позивач був тимчасово непрацездатним з 09 грудня 2022 року до 11 січня 2023 року та з 15 січня 2023 року до 19 січня 2023 року. Вказане повністю спростовує як висновки службового розслідування так і висновки суду першої інстанції про обгрунтованість висновків службового розслідування.

Вказаний витяг з електронного реєстру листків непрацездатності від 13.03.2023 спростовує доводи службового розслідування про те, що у період з 09 грудня 2022 року до 25 грудня 2022 року, з 31 грудня 2022 року по 11 січня 2023 року, з 15 січня 2023 року по дату завершення службового розслідування (15 лютого 2023 року) позивач був відсутнім на службі без поважних причин.

Відповідно до абзацу 8 пункту 19 Порядку організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 328, доступ до інформації з Реєстру є вільним.

Витяг з Електронного реєстру листків непрацездатності позивач отримав за допомогою порталу електронних послуг Пенсійного фонду України. Розділом ІV Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, врегульовано питання надання органами Пенсійного фонду послуг в електронній формі, що здійснюється з використанням технологій віддаленого доступу (вебтехнологій) та автоматизованої передачі і обробки інформації.

Щодо листа КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» №13/01-12 від 30.01.2023, згідно якого позивач знаходився на лікуванні лише з 26.12.2022 по 30.12.2022, то в інші періоди (з 09 грудня 2022 року до 25 грудня 2022 року, з 31 грудня 2022 року по 11 січня 2023 року) позивач відкривав листки непрацездатності в інших медичних установах. Саме з цієї причини у КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» відсутня інформація про лікування позивача в інші періоди.

Вказане вище також спростовує прогул позивача 15.01.2023, зафіксований актом від 15.01.2023 (а.с. 15 зворот Том 1). Матеріалами справи підтверджено перебування позивача 15.01.2023 на листку непрацездатності.

Колегія суддів зазначає, що саме перебуванням позивача на лікарняному пояснюється те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не надав для вилучення керівництву батальйону УПП в Закарпатській області ДПП службове посвідчення та спеціальний нагрудний знак на період його відсторонення від виконання службових обов`язків.

Так, 17 січня 2023 року командир батальйону УПП в Закарпатській області ДПП капітан поліції ОСОБА_2 , близько 17:19 год. зателефонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 на його особистий мобільний номер телефону ( НОМЕР_1 ) та повідомив, що на підставі наказу ДПП від 17 січня 2023 року № 124 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відсторонений від виконання службових обов`язків та стосовно нього проводиться службове розслідування щодо неодноразового порушення ним службової дисципліни.

Також капітаном поліції ОСОБА_2 повідомлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 , що у відповідності до статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» у нього необхідно вилучити службове посвідчення та спеціальний нагрудний знак.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що позивач з 15.01.2023 по 19.01.2023 перебував на лікарняному згідно листка непрацездатності №6243311-1. Вказане є поважною причиною не здачі позивачем службового посвідчення та спеціального нагрудного знаку на період його відсторонення від виконання службових обов`язків.

Щодо відмови позивача від проходження перевірки рівня знань із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, то відповідно до відеозапису зі службового реєстратора видно, що позивач не заперечував проти перевірки рівня знань із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, однак просив перенести даний захід.

Комісія погодилась перенести перевірку рівня знань позивача, однак з невідомих причин в той же день комісія склала акт про відмову позивачу у проходженні перевірки.

Вказані вище обставини, підтверджені матеріалами справи, повністю спростовують висновки службового розслідування щодо позивача.

Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Адміністративний суд в силу вимог ч.3 ст.2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування, тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями й документами.

Стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.

Між тим сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів робить висновок, що відповідач обрав позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції неправомірно, оскільки позивачем не вчинено дисциплінарних проступків, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем необґрунтовано та непропорційно, тобто без урахування балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Виходячи з наведеного, апелянтом наведено достатні доводи для задоволення апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для стягнення на його користь судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/4067/23 - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 №103 «Про застосування до працівника УПП в Закарпатській області ДПП дисциплінарного стягнення».

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 05.03.2025