Справа № 260/1424/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

07 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/1424/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ФОП ОСОБА_1 до відділу містобудування та архітектури Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення Відділу містобудування та архітектури Свалявської міської ради Закарпатської області, оформлене листом від 28. 01. 2025 №7/01-22 про відмову у продовженні строку дії виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 24 вересня 2020 року паспорту прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 та зобов`язати вказаний Відділ продовжити строк дії такого паспорту шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у ньому, -

УСТАНОВИВ:

Фізичної особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до відділу містобудування та архітектури Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення Відділу містобудування та архітектури Свалявської міської ради Закарпатської області, оформлене листом від 28. 01. 2025 №7/01-22 про відмову у продовженні строку дії виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 24 вересня 2020 року паспорту прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 та зобов`язати вказаний Відділ продовжити строк дії такого паспорту шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у ньому.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявниця просить забезпечити позов шляхом заборони Свалявській міській раді та будь-яким іншим юридичним і фізичним особам вчиняти дії щодо демонтажу або знесення належної позивачці тимчасової споруди по вул. Головна, б/н в м.Свалява Закарпатської області, встановленої на прилеглій до Свалявського районного будинку культури території на підставі паспорту прив`язки від 24.09.2020.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявниця зазначила, що з вересня 2020 року Позивачка на підставі відповідних дозвільних документів (зокрема Паспорту прив`язки) розмістила тимчасову споруду по вул. Головна б/н в м. Свалява Закарпатської області (надалі - Тимчасова споруда) для здійснення підприємницької діяльності. У зв`язку із закінченням строку дії Паспорту прив`язки, Позивачка звернулася до Свалявського міського голови з заявою про продовження строку дії цього Паспорта. Проте, Свалявська міська рада листом від 29.01.2025 р. №02-13/323 вимагає від Позивачки здійснення демонтажу тимчасової споруди протягом 30-ти календарних днів.

З огляду на викладене, враховуючи необхідність забезпечення балансу між правами, про захист яких просить Позивачка, та негативними наслідками, що можуть настати у зв`язку з демонтажем чи знесенням встановленої нею Тимчасової споруди, Позивачка просить вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до приписів частини першої статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку, про недоведеність заявницею існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Свалявській міській раді та будь-яким іншим юридичним і фізичним особам вчиняти дії щодо демонтажу або знесення належної позивачці тимчасової споруди по вул. Головна, б/н в м.Свалява Закарпатської області, встановленої на прилеглій до Свалявського районного будинку культури території на підставі паспорту прив`язки від 24.09.2020.

Позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження того, в чому саме полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснення в безспірному порядку.

Окрім цього, позовними вимогами в даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Відділу містобудування та архітектури свалявської міської ради Закарпатської області, оформлене листом від 28 01 2025 №7/01-22 про відмову у продовженні строку дії виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 24 вересня 2020 року паспорту прив`язки тимчасової споруди торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 та зобов`язати вказаний Відділ продовжити строк дії такого паспорту шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у ньому. Отже, жодних приписів щодо знесення тимчасової споруди належної ОСОБА_1 позивачкою не оскаржується в межах даної справи.

З огляду на викладене заява про забезпечення позову ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.Ю.Дору