Справа № 160/34574/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
30.12.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач-1), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 21.01.2025, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невчинення дій зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_1 та невиключенні інформації про нього з Єдиного реєстру боржників при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56300028;
- зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладений в рамках виконавчого провадження №56300028 приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною;
- зобов`язати Південне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити інформацію з Єдиного реєстру боржників про боржника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 56300028.
В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначено, що станом на грудень 2024 року у ОСОБА_1 відсутня будь-яка заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно відсутня необхідність у її стягненні та у вжитті заходів примусового виконання рішення, таких як арешт майна боржника. Станом на грудень 2024 року в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості про виконавчі провадження, боржником у яких є позивач. Позивач вважає, що внаслідок повного виконання ним зобов?язань за кредитним договором №DNHLGB 000000746 від 12.03.2008 перед ПАТ КБ «Приватбанк» в даний час відсутні обмежувальні заходи у вигляді арешту майна боржника, а також з Єдиного реєстру боржників підлягає виключенню інформація стосовно ОСОБА_1 як боржника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву до 03.02.2025 (включно), разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
29.01.2025 представником Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що у зв`язку з тим, що представником боржника надані документи, які не підтверджують виконання виконавчого провадження №56300028, на підставі якого приватним виконавцем Мосейко А.Г. проведені заходи примусового виконання виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 , відділом відмовлено у задоволені заяви боржника про зняття арешту з майна боржника.
Уточнена позовна заява та копія ухвали від 23.01.2025 отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» 21.01.2025 та 23.01.2025 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача-2 належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем-2, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонувалось задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, у розмірі. Заборгованість за кредитом - 48 785,78 доларів США. Заборгованість за відсотками - 48 608,13 доларів США. Комісія - 6 860,49 доларів США. Пеня - 104 407,06 доларів США, що всього становить 208 661,46 доларів США, що за курсом НБУ на 03.05.2019 року, становить 5 541 472,89 грн. Витрати, пов?язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов?язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 5 544 972,89 грн.
Боржником за виконавчим провадженням №65369872 визначено ОСОБА_1 , стягувачем АТ КБ «Приватбанк».
20.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем прийнято постанову у ВП №65369872 про закінчення виконавчого провадження.
У постанові вказано, що на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява стягувача від 14.12.2021, відповідно до якої кредитна заборгованість за кредитним договором боржником погашена, та згідно з якою стягувач просить закінчити виконавче провадження у відповідності до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
У постанові про закінчення виконавчого провадження вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування заходів примусового виконання рішення, накладеного постановою від 11.05.2021 ВП №65369872.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав існує обтяження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і яке не припинено.
Номер запису про обтяження: 25960969 (спеціальний розділ), підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40893677 від 02.05.2018 15:18:21, ОСОБА_2 , Приватний виконавець Мосейко А.Г., Дніпропетровська обл.
Обтяження здійснено на підставі документів: постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП №56300028, виданий 02.05.2018, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжела Геннадіївна.
Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.
Квартира, об?єкт житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на праві власності у зв?язку з припиненням іпотеки (реєстраційний номер іпотеки: 6770039, 12.03.2008). Іпотека припинена 22.12.2021 18:24:57 на підставі: Заяви іпотекодержателя про повне виконання кредиторських зобов?язань, серія та номер: 20.1.0.0.0/7-211215/8904, виданий 21.12.2021, видавник: АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Інформація внесена 22.12.2021 21:02:11 приватним нотаріусом Шевченко Ольга Вікторівна. Київський міський нотаріальний округ м.Київ, індексний номер рішення: 62511836.
06.12.2024 представник позивача звернулась з адвокатським запитом до Міністерства юстиції України, в якому просила зняти арешт з майна ОСОБА_1 та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Також, представник позивача просила надати копію матеріалів виконавчого провадження №56300028 від 02.05.2018 для звернення до суду та скасування арешту майна, яке накладене на підставі постанови про арешт майна боржника.
Не погоджуючись з бездіяльністю Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невчинення дій щодо зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_1 та невиключення інформації про нього з Єдиного реєстру боржників при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №56300028, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч.1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Статтею 3 Закону №1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:
1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
1-1) судові накази;
2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
3) виконавчих написів нотаріусів;
4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень;
10) рішень Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами;
11) рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Частиною 1 статті 48 Закону №1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Частиною 6 ст. 48 Закону №1404-VIIІ встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону №1404-VIIІ виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
За приписами статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Судом з відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 був боржником за двома виконавчими провадженнями: №56300028 та №65369872. Стягувачем за вказаними виконавчими провадженнями визначено АТ КБ «Приватбанк».
При чому, як зазначено судом, виконавче провадження №65369872 закінчено 20.12.2021 на підставі заяви стягувача про погашення кредитної заборгованості позивачем.
У постанові про закінчення виконавчого провадження вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування заходів примусового виконання рішення, накладеного постановою від 11.05.2021 ВП №65369872.
Водночас виконавче провадження №56300028 закінчено у зв`язку з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
При прийнятті рішення у справі суд враховує, що відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 15.12.2021 №M0ER5ULPDP6D1/1M ОСОБА_1 станом на 15.12.2021 не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».
Суд зважає на той факт, що відомості Автоматизованої системи виконавчого провадження не містять жодних інших відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 .
Отже, на виконанні ні у виконавчої служби, ні у приватних виконавців не перебуває жодного виконавчого провадження, в якому боржником визначено ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Судом встановлено наявність обтяження на майно позивача, яке накладено у межах виконання виконавчого провадження №56300028.
Також в Єдиному державному реєстрі боржників міститься інформація про позивача як боржника за виконавчим провадженням №56300028.
Як наслідок, підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладений в рамках виконавчого провадження №56300028 приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною; зобов`язання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити інформацію з Єдиного реєстру боржників про боржника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 56300028.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією від 20.01.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як органу, яким допущено протиправну бездіяльність та порушено права позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невчинення дій щодо зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_1 та невиключення інформації про нього з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні №56300028.
Зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження №56300028 приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною.
Зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити інформацію з Єдиного реєстру боржників про боржника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 56300028.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський