Справа № 360/1193/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року справа №360/1193/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року (повне судове рішення складено 10 грудня 2024 року у м. Дніпро) у справі № 360/1193/24 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Костюк Іван Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 01.02.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 1996 року проходить військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України у військовій частина НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання - майстер-сержант.

14 квітня 2022 року відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 квітня 2022 року № 279-ОС призупинено військову службу та звільнено майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373) з посади, згідно пункту 48-1, 48-2 пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава для прийняття такого рішення ЄРДР за №0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 Кримінального Кодексу України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську Костюков О.А., розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, постановив Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину.

Дана постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року не оскаржувалась прокурором.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2024 № 12-ОС майстер-сержанту ОСОБА_1 було продовжено військову службу та дію контракту.

З дати поновлення майстер-сержанта ОСОБА_1 до 29 квітня 2024 року виплата грошового забезпечення та інших видів грошової винагороди за час безпідставного призупинення служби з боку військової частини НОМЕР_1 проведено не було.

Відповідно до проведених самостійних розрахунків ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 за період з 14 квітня 2022 року по 16.02.2024 рік повинна нарахувати та виплатити орієнтовний розмір виплат (місячне грошове забезпечення та додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн на місяць (до січня 2023 року включно) відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 загальний розмір яких, на думку позивача, становить орієнтовно 708 519 грн.

Позивач подав рапорт до командування військової частини НОМЕР_1 про здійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення за час необґрунтованого призупинення військової служби, відповідно до вимог Наказу МВС від 25.06.2018 № 558 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі Інструкція), в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Рапорт було зареєстровано 29.04.2024 за № 26/22267/24-Вн.

За результатами розгляду рапорту військова частини НОМЕР_1 письмовою відповіддю від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн повідомила майстер-сержанта ОСОБА_1 про те, що військову службу було призупинено на підставі внесення відомостей до ЄРДР №0000176 від 11.04.2022, що повністю узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 24 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно необґрунтованого призупинення військової служби з боку загону не відбулось. Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 відсутні.

З цією відмовою у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди за час безпідставного призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024 позивач не згоден, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення за час призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

У іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки тому, що позивачу призупинено військову службу на підставі внесеного ЄРДР №0000176 від 11.04.2022, що повністю узгоджується з вимогами частини статті 24 Закону № 2232-ХІІ, відповідно необґрунтованого призупинення військової служби з боку відповідача не відбулось.

У разі якщо апелянт безпідставно призупинив військову службу та як наслідок не виплачував грошове забезпечення без належної підстави (в даній справі витягу з ЄРДР), лише в такому випадку мало місце на стягнення належних сум грошового забезпечення.

В цьому спорі апелянт на підставі відомостей ЄРДР №0000176 від 11.04.2022 призупинив службу, відтак необґрунтованого призупинення не відбулось. З урахуванням викладеного правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 відсутні.

Таким чином, відповідачем вимоги статті 24 Закону № 2232-ХІІ виконані в повному обсязі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.07.2017 №366-ОС прийнято на військову службу за контрактом прапорщика запасу ОСОБА_1 , молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії-інструктором кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 . ВОС 108975P. 5 тарифний розряд, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_5 . Укласти з прапорщиком ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, з 04 липня 2017 року на три роки. Вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою, з 04 липня 2017 року. Календарна вислуга років станом на 04 липня 2017 року складає: 11 років 11 місяців 22 дні.

Відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.04.2022 № 279-ОС призупинено військову службу знято з усіх видів грошового забезпечення та зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 (тип Б), з 11.04.2022, згідно пунктів 48-1, 48-2, пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава: ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Постановою відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 25.09.2023 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Сторонами не заперечується той факт, що позивач повідомив (усно, за допомогою засобів телефонного зв`язку) відповідача, що стосовно нього 25.09.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Відповідач запитом від 07.10.2023 №12/7241-23 просив Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську надати інформацію про закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 408 КК України відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 та чи не оскаржена постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року прокурором в порядку ст. 303, 304 КПК України.

19.10.2023 позивач звернувся з заявою №П-16994 на ім`я Голови Державної прикордонної служби України щодо не поновлення його відповідачем на службі.

На запит ІНФОРМАЦІЯ_8 №12/7584-23-Вих від 22.10.2023 «Про надання інформації» відповідачем надано відповідь №32/7768-23-Вих від 26.10.2023, в якій зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 від Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську до прикордонного загону не надходила. Разом з тим, майстер-сержант ОСОБА_1 звернувся до відділу кадрів з наданням постанови слідчого від 25.09.2023 про закриття відносно нього кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України. Встановленим порядком було опрацьовано та направлено запит до Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ щодо надання інформації про оскарження або набрання законної сили постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження, що додається. Станом на 26.10.2023 інформація про закриття кримінального провадження відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 чи оскарження постанови про закриття кримінального провадження від Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ в загоні відсутня.

Офіс генерального прокурора України надіслав відповідачу лист від 29.01.2024 №11/2/1-91Вих24, в якому зазначено, що моніторингом відомостей, які містяться y Єдиному реєстрі досудових розслідувань установлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, за процесуального керівництва прокурорів Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 25.09.2023 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. З метою вирішення інших питань, викладених у зверненні, його направлено до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. Про результати розгляду буде повідомлено керівництвом цієї прокуратури.

08.02.2024 за № 13-02-2450/24-кр ТУ ДБР у м. Краматорську направило до ІНФОРМАЦІЯ_8 лист, в якому повідомило на запит № 08/983-24-Вих від 29.01.2024, що 25.09.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_2 у кримінальному проваджені № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, прийнято рішення щодо закриття вказаного провадження та прокурором станом на 01.02.2024 постанова не скасовувалось.

Вищевказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_9 за №08/1414-24-Вих від 10.02.2024 направило до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16.02.2024 №121-ОС вважати таким, що прибув та приступив до виконання військової служби майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання штатна займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 (тип Б)), з 16 лютого 2024 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16.02.2024 №121-ОС продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців майстер-сержанту ОСОБА_1 (П-039373), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання штатна займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 (тип Б)), з 11 квітня 2022 року по 16 лютого 2024 року. Зарахувати на всі види забезпечення з 16 лютого 2024 року. Період з 11 квітня 2022 року по 15 лютого 2024 року зарахувати до строку військової служби, та строку контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, вислуги у військовому званні та вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. Вислуга років станом на 16 лютого 2024 року становить: календарна: 18 років 02 місяці 04 дні; пільгова: 14 років 09 місяців 08 днів; всього: 32 роки 11 місяців 12 днів. Продовжити строк дії контракту понад встановлені строки з 04 липня 2022 року на період дії воєнного стану.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.02.2024 №128-ОС призначено майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), інспектором прикордонної служби 1 категорії старшим розвідником другої групи розвідки розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування, який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 (тип Б)), згідно з підпунктом 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю).

На звернення позивача щодо виплати грошового забезпечення відповідачем надано відповідь від 27.04.2024 №09/П-642/672, в якій зазначено, що ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування наказом по прикордонному загону від 20.02.2024 №128-ОС «Про особовий склад». Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.03.2024 за №212-ОС «Про особовий склад» 19.04.2024 здійснено нарахування та виплату належного грошового забезпечення за період з 20.02.2024 по 30.04.2024.

24.04.2024 позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з рапортом, в якому просив повідомити причини не нарахування недоотриманого грошового забезпечення за час необґрунтованого призупинення військової служби, з моменту продовження військової служби.

Відповідачем надано відповідь від 08.05.2024 №03.4/23986/24, в якій зазначено, що ОСОБА_1 було призупинено військову службу на підставі внесення відомостей до ЄРДР №0000176 від 11.04.2022, що повністю узгоджується з вимогами ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно необґрунтованого призупинення військової служби з боку загону не відбулось. Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 відсутні. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.09.2023, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, закрито кримінальне провадження, відповідно підстави, які зумовили призупинення військової служби відсутні. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 продовжена військова служба та дія контракту і поновлено на всіх видах забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.07.2024 №597-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373) інспектора прикордонної служби 1 категорії старшого розвідника другої групи розвідки розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування, який наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19 червня 2024 року № 1073-OC зарахований в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та вибуває для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , з 02 липня 2024 року.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини другої третьої статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктом 2 Розділу I Інструкції № 558 визначено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату (пункт 3 Розділу I Інструкції №558).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби встановлено Законом № 2232-ХІІ.

Відповідно до абзаців 1-4 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Абзацами 8-9 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Таким чином, вказаною нормою закону встановлено вичерпний перелік військовослужбовців, яким може бути припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 квітня 2022 року № 279-ОС призупинено військову службу знято з усіх видів грошового забезпечення та зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 (тип Б), з 11.04.2022, згідно пунктів 48-1, 48-2, пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава: ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

В подальшому, постановою про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську Костюков О.А., розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, постановив - Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину.

Як свідчать матеріали справи, дана постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року не оскаржувалась прокурором.

Згідно наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад» на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року, відповіді територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.02.2024 №13-02-2450/24-кр, листа офісу Генерального прокурора від 29 січня 2024 року№11/2/1-91 Вих-24 позивачу продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Разом з цим, як вже зазначено вище, абзацами 8-9 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Відповідно до пункту 48-7 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» (затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009) для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються.

У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення.

Згідно довідки відповідача №377 від 14.06.2024 про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 за період з 14.04.2022 по 16.02.2024, архівної відомості за 2022, 2024 роки судами встановлено, що позивачу грошове забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 не нараховувалась та не виплачувалось.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт невиплати відповідачем грошового забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 після винесення наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад».

Враховуючи той факт, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину, у такому разі позивачу має бути виплачено грошове забезпечення за спірний період.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді визнання протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн.

Позивачем та його представником рішення суду не оскаржене.

Колегія суддів, з огляду на ефективність засобу правового захисту, приписи статті 9 КАС України, цілком погоджуєься та вважає правильним висновок місцевого суду, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024, отже відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з обранням відповідного способу захисту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі № 360/1193/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 06 березня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук