Справа № 160/24369/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що в наказі про проведення фактичної перевірки від 03.06.2022 р. №1366-п міститься лише загальне посилання на пп. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України без зазначення щодо конкретної інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Формулювання підстав перевірки у наказі від 03.06.2022 р. №1366-11 не дає цілковитого розуміння, що підставою перевірки є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Позивач не погоджується з виявленими в акті перевірки порушеннями.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 ) у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №160/24369/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 прийнято суддею Вроною О.В. справу №160/24369/23 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , до свого провадження .

Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання ухвали суду Головне управління ДПС у Дніпропетровській області з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 20.11.2024 р. у даній справі, надало до суду пояснення, в яких вказало наступне.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 21.01.2021 у справі №460/1239/19, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, в підставах для перевірки контролюючому органу достатньо зазначити підпункт ст. 80 ПК України у наказі на проведення перевірки.

Фахівцями контролюючого органу було пред`явлено наказ та направлення на перевірку ФОП ОСОБА_2 представнику суб`єкта господарювання Пахомову А.С., ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить його підпис у направленнях на перевірку.

Представники ГУ ДПС у Дніпропетровській області виконали вимоги встановлені ст. 81 ПК України та розпочали перевірку. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в письмових поясненнях, наданих з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 20.11.2024, просить врахувати наступне.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступати до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення копії наказу про проведення перевірки, направлення на її проведення та службового посвідчення осіб, які зазначені в ньому. Абзацами 2 та 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України передбачені певні вимоги щодо оформлення наказу на проведення перевірки та направлення на її проведення, серед яких законодавець визначив про обов`язковість зазначення «найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, та по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), а у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єктам, перевірка якого проводиться».

Наказ про проведення перевірки від 03.06.2022 №1366-п містить вказівку про проведення фактичної перевірки «господарської одиниці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а не фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Відсутність можливості ідентифікувати суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектований, має наслідком скасування оскаржуваного ППР.

Вказаний наказ не містить жодної з двох фактичних підстав, передбачених п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Позивач вважає, що наявність двох істотних порушень закону, допущених відповідачем під час ухвалення наказу про призначення фактичної перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Позивач також наводить заперечення стосовно порушень зазначених в акті перевірки.

07.01.2025 від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона підтримує свої позовні вимоги.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про проведення державної реєстрації від 14.04.2016 №0182161.

Видами економічної діяльності за КВЕД: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 79.11 Діяльність туристичних агентств; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Дніпро, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки від 01.02.2023 №1205-.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.06.2022 №1366-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці за адресою: АДРЕСА_2 , ТЦ «НАГОРКА» вирішено провести фактичну перевірку господарської одиниці за адресою: АДРЕСА_2 , ТЦ «НАГОРКА» з 03.06.2022 тривалістю не більше 10 діб.

03 червня 2022 року о 17 год. 03 хв. на підставі вказаного наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та направлень на перевірку від 03.06.2022 №1548, №1549 посадовими особами контролюючого органу розпочато проведення фактичної перевірки господарської одиниці торгівельна площа за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом від 13.06.2022 №923/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 .

Перед початком перевірки проведено контрольно-розрахункову операцію з придбання пристрою для паління нікотино-вмісного (рідина, що використовується в електронних сигаретах)BAR 1500 вартістю 300 грн, фіскальний або термінальний чек не видавався, про що зроблений відповідний запис у Акті перевірки.

У висновках акта встановлено такі порушення:

- п. 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР);

- ст. 11, 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробів і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями);

- п. 85.2 ст.85, п.63.3 ст.63 ПК України;

- ст.20, ст.21, ст.22, ст.23, ст.24 Кодексу законів про працю України.

Згідно з актом від 13.06.2022 №923/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 контролюючим органом встановлено:

проведення розрахункових і операцій без застосування РРО (ПРРО), без видачі та роздрукування відповідного розрахункового документу на загальну суму 300 грн.;

роздрібна торгівля тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії. Загальна вартість складає 21 600 грн;

реалізація, зберігання тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Загальна вартість складає 21 600 грн;

ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів ДПС у повному обсязі всіх документів, належать або пов`язані з предметом перевірки;

ненадання платником податків до органів ДПС повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП;

встановлено наявність 2 осіб без належного оформлення, які залучені до роботи, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Акт фактичної перевірки від 13.06.2022 №923/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 було направлено ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте відділенням поштового зв`язку 21.07.2022 адресанту повернутий конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

05 серпня 2022 року на підставі акту від 13.06.2022 №923/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення абз.3 ч.4 ст.11, ч.21 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробів і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 86400,00 грн.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки вказана сума складається з штрафних (фінансових) санкцій за порушення:

ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробів і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: - реалізація тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідальність за вищезазначене порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями): штрафна фінансова санкція складає - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Вартість товару згідно опису без марок акцизного податку складає 21 600,00 грн. Штрафна фінансова санкція складає - 200 відсотків вартості товару - 43 200,00 грн;

ст. 15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального» (із змінами та доповненнями), а саме: - роздрібна торгівля тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії на право торгівлі.

Відповідальність за вищезазначене порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями): штрафна фінансова санкція складає - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Штрафна фінансова санкція складає 43 200,00 грн. (21 600,00 грн. х 2).

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено контролюючим органом на адресу позивача, проте 22.09.2022 відділенням поштового зв`язку було повернуто на адресу відповідача конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Позивач скористалась правом на оскарження податкового повідомлення-рішення від 05.08.2022 № шляхом подання скарги до Державної податкової служби України, проте рішенням Державної податкової служби України від 03.08.2023 №21303/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду з посиланням на те, що останньою було порушено 30-денний термін оскарження, визначений п.56.12. ст.56 ПК України. При цьому, у рішення вказано, що разом зі скаргою не надано клопотання про поновлення строку для її подання та не надано підтверджуючих документів, що засвідчують поважність причин його пропуску.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 05.08.2022 № у розмірі 86 400, 00 грн, позивач звернулася за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Верховний суд при направленні справи на новий розгляд до суду першої інстанції вказав, що під час розгляду справи судами не враховано, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлює дві передумови для призначення фактичної перевірки: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.

Саме тому цей підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України має істотну особливість у його застосуванні порівняно з іншими підпунктами цієї норми, яка і зумовлює висновок про те, що саме лише посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у рішенні про проведення перевірки не є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, не встановили наявність в наказі від 03 травня 2022 року на підставі якого проведено перевірку позивача, відображення конкретної з двох фактичних підстав визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності).

За ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

За визначенням у пунктах 61.1, 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Відповідно до підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає повноваження контролюючих органів, контролюючі органи мають, зокрема, право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.т 80.1 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Тобто, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Верховний Суд вказує, що оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу.

За п. 81.1.ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

У справі, що розглядається, суд встановив, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.06.2022 №1366-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд.8, ТЦ «НАГОРКА» наказано провести фактичну перевірку господарської одиниці SMSka за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд.8, ТЦ «НАГОРКА».

Натомість наказ не містить відомостей щодо суб`єкта, відносно якого призначена перевірка, а саме чи це фізична особа-підприємець чи це підприємство, фактичну адресу суб`єкта господарської діяльності, оскільки спірний наказ містить лише адресу ТЦ «НАГОРКА».

Тобто, відомості вказані у наказі №1366-п не дають можливості ідентифікувати платника податку, який перевіряється.

Неможливість ідентифікації такого суб`єкта господарювання має наслідком незаконність наказу про проведення такої перевірки через допущення істотних недоліків при його оформленні, а, відповідно, і податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №520/7331/21.

Наказ не міститься посилання на наявність будь-якої інформації щодо порушень з боку позивача, ким та коли така інформація надана, не зазначено також і жодного доказу отримання такої інформації/звернення, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом.

Оскаржуваний наказ не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, оскільки в ньому відсутнє посилання на фактичну підставу для проведення перевірки, не зазначено яка саме інформація стала підставою для її призначення та зазначено лише загальний перелік норм, який передбачає право контролюючого органу на проведення фактичної перевірки, що породжує неоднозначне трактування такого наказу, не дає можливості встановити конкретну підставу для призначення перевірки та, як наслідок, впливає на можливість реалізації позивачем права на оскарження наказу в разі незгоди з його правомірністю.

Тобто, відповідач не зазначив підстави для проведення фактичної перевірки, зміст наказу не надає можливості ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення фактичної перевірки, матеріали справи не містять інформації, яка свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення і в якому порядку вона була отримана.

Ситуація, при якій контролюючим органом за відсутності будь-якої конкретної підстави для проведення фактичної перевірки буде призначений такий вид податкової перевірки, створює для платника негативні наслідки у вигляді правової невизначеності, коли контролюючий орган без конкретно визначених підстав може у будь-який момент прийняти рішення про проведення фактичної перевірки.

Не містить підстав для призначення фактичної перевірки, а саме інформації яка свідчить про порушення платником податків податкового законодавства і що таке порушення було вчинено саме ФОП ОСОБА_1 і доповідна записка від Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

При здійсненні покладених на нього функцій контролюючий орган має дотримуватися вимог законодавства та не допускати порушення прав платників податків.

Оскільки відповідач не довів наявність підстав, визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, для призначення фактичної перевірки позивача , то призначення і проведення даної фактичної перевірки є незаконним.

У постанові Верховного Суду від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 Судова палата акцентувала увагу на застосовності у спорах цієї категорії висновків Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, відповідно до яких неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, допущення контролюючим органом істотних недоліків при прийнятті наказу про проведення фактичної перевірки, має наслідком незаконність такого наказу, відповідно, і на підставі незаконної перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення не може вважатись правомірним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1 , 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №1960-5689-7652-3038 від 20.10.2023.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255 ,262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2022 р. (форма «С») у розмірі 86 400, 00 гривень, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона