Справа № 160/9124/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 160/9124/21 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Сорочка Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 у справі № 160/9124/21 та постановити окрему ухвалу якою зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України негайно усунути причини та умови, що сприяли порушенню його прав підтверджених рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 у справі № 160/9124/21.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що станом на день звернення із даною заявою до суду рішення від 23.08.2022 у справі є невиконаним, а Міністерство внутрішніх справ України всупереч рішенню суду не вчиняє жодних дій спрямованих на його виконання, що і стало підставою для звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 160/9124/21 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.03.2025.

12.02.2025, під № 3167 до суду від МВС України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник МВС України у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з наступного:

- рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження";

- позивачем не надано суду доказів про відкриття виконавчого провадження та, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- апелянт непогоджується з обсягом та правильністю виконання рішення суду в даній справі та розміром та обсягом складових, зазначених у довідці для перерахунку пенсії;

- суд першої інстанції безпідставно зазначив про те, що заявником не надано суду доказів про відкриття виконавчого провадження, проте це не відповідає дійсності, оскільки в заголовку заяви було зазначено про пред`явлення виконавчого листа до виконання та хід виконавчого провадження;

- апелянт вважає висновок суду першої інстанції передчасним.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Слід зазначити, що КАС України визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення, є судовий контроль за його виконанням.

З цією метою, КАС України, визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Узагальнюючи загальні аспекти/критерії захисту права на розгляд справи та виконання судового рішення, слід виходити з того, що: 1) засіб є ефективним, якщо його можна використати для прискорення ухвалення рішення судом, що розглядає справу; 2) найбільш ефективними є засоби, спрямовані на попередження, а не на компенсацію за затримку розгляду справи чи виконання судового рішення; 3) поєднання пришвидшувального та компенсаторного засобів захисту є найкращим варіантом тощо.

Аналіз положень КАС України, дає підстави виокремити такі основні процесуальні засоби, за допомогою яких адміністративний суд забезпечує належне виконання судового рішення, яке набрало законної сили: 1) роз`яснення судового рішення (ст. 254); 2) судовий контроль за виконанням судового рішення (ст. ст. 382, 383); 3) заміна сторони виконавчого провадження (ст. 379); 4) поновлення пропущеного з поважних причин строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (ст. 376); 5) відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміна чи встановлення способу і порядку виконання (ст. 378); 6) зупинення виконання судових рішень лише у виключних випадках (ст. 375); 7) застосування як преюдиційних обставин, встановлених у судовому рішенні, що набуло законної сили, під час судового розгляду іншої справи (частини четверта - сьома ст. 78) тощо.

Стосовно сутності судового контролю, колегія суддів звертає увагу на тому, що ст. ст. 382-383 КАС України, визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування, є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

За приписами ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2022 позов задоволено частково, вирішено: визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиготовлення нової довідки для перерахунку пенсії; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2019, у відповідності до вимог частини 18 статті 43, частини 2 статті 51 та частини 3 статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", " із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки за вислугу років; надбавки за специфічні умови проходження служби; премії для перерахунку пенсії з 01.01.2020; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2022 виправлено описку у пункті 3 резолютивної частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2022 у справі №160/9124/21 виклавши її в наступній редакції: "3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2019, у відповідності до вимог частини 18 статті 43, частини 2 статті 51 та частини 3 статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", " із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки за вислугу років;надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за специфічні умови проходження служби; премії для перерахунку пенсії з 01.01.2020.

Дана ухвала є невід`ємною частиною рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2022 у справі № 160/9124/21.

Рішення набрало законної сили 23.08.2022.

21.09.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва виданий виконавчий лист у даній справі.

26.11.2024 позивач звернувся до суду із заявою про протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 у справі №160/9124/21 та постановити окрему ухвалу якою зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України негайно усунути причини та умови, що сприяли порушенню його прав підтверджених рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 у справі №160/9124/21.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що станом на день звернення із даною заявою до суду рішення від 23.08.2022 у справі є невиконаним, а Міністерство внутрішніх справ України всупереч рішенню суду не вчиняє жодних дій спрямованих на його виконання, що і стало підставою для звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, фактично, відмовляючи у задоволенні заяви, поданої у порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів про відкриття виконавчого провадження та, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Водночас, такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, адже в заголовку заяви було зазначено про пред`явлення виконавчого листа до виконання та хід виконавчого провадження ВП № 76051731, а також те, що станом на 12.11.2024 рішення суду не виконане.

Дійсно, в дадатках до заяви відсутні матеріали/документи виконавчого провадження, проте, за вимогами ч. 2 ст. 383 КАС України, у заяві зазначаються, зокрема, п. 7 інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; п. 8 інформація про хід виконавчого провадження.

Тож, вказані обставини можуть бути перевірені з АСВП та/або витребувані судом, адже заявник виконав вимоги про надання інформації про хід виконавчого провадження. (а.с. 110)

У свою чергу, за приписами ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Вказане залишилось поза увагою суду при розгляді заяви.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції не було перевірено доводів та обґрунтувань заявника, які були ним наведені щодо неналежного виконання рішення суду в даній справі, обмежившись лише посиланням на недоведення здійснення виконавчого провадження та вичерпання всіх інструментів за Законом України «Про виконавче провадження», що не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

На переконання колегії суддів, без надання оцінки даним обставинам, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування норм ст. 383 КАС України, є передчасним та необґрунтованим.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваній ухвалі, колегія суддів вважає передчасними та необґрунтованими, адже, таким чином нівелюється сама суть та завдання судового контролю, при цьому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою, заявник наводив певні доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили у повному обсязі.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 383 КАС України)

Колегія суддів не надає оцінку доводам заяви по суті, позаяк, останні не були перевірені судом першої інстанції під час вирішення заяви, суд виходив лише з формальних підстав, проте особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, подає саме до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Лише за наслідком розгляду судом першої інстанції доводів та обґрунтувань заяви та надання їм відповідної правової оцінки, суд апеляційної інстанції переглядає їх у апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Із набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 250, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 07.03.2025.