Справа № 380/1150/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 рокусправа № 380/1150/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають у відмові скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , а також нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за неотримане речове майно за період проходження військової служби останнього у ІНФОРМАЦІЯ_2 по нормах забезпечення речовим майном;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01.01.2024 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01.01.2024 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (далі- позивач) з 15.11.2024 виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та усіх видів забезпечення. 10.10.2024 позивач звернувся із рапортом з проханням видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі за період, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас та здійснити відповідно до наданої довідки виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно. Представник позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 скерував адвокатський запит, де просив надати інформацію щодо обставин справи. 16.11.2024 у відповідь на рапорт позивачу видано атестат №829, відповідно до якого на день звільнення позивача, останньому речове майно згідно переліку найменувань речового майна не видано (у графі дата видачі відсутні дані про видачу речового майна). У відповідь на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_6 надало відповідь. У Листі від 27.11.2024 №14416 зазначено, що згідно вимог Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців ЗСУ в мирний час та особливий період, затвердженої наказом МОУ від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №767/28897, при звільненні з військової служби військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період, вони убувають з майном особистого користування. Речі, які ними були не отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються, інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини (установи). Таким чином, компенсація за не отримане речове майно колишньому військовослужбовцю призваному по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 звільненому з військової служби 15.11.2024, не нараховується та не виплачується. Також представник позивача 02.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 скерував адвокатський запит. Листом від 13.12.2024 року №1159/17/464 ІНФОРМАЦІЯ_8 у задоволенні клопотання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , викладеного в формі рапорту, відмовлено. Одночасно роз`яснено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі є підставою для виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, та відмовив у здійсненні компенсації за неотримане майно.

Ухвалою суду від 23.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі-відповідач) подав до суду відзив, у якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Зазначає про те, що відповідно до абзацу 11 пункту 29 розділу V Інструкції №232, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються. Таким чином, відповідно до вимог Інструкції позивачу, як військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, при звільненні речі, які ним не були отримані з будь-яких причин за період служби, не видаються, тобто при звільненні в нього не виникає право на отримання таких речей. Таким чином у позивача, зарахованого на всі види грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та звільненого зі служби в особливий період, не виникло право на отримання грошової компенсації за речове майно, яке не отримане ним під час проходження служби. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

03.02.2025 представник позивача подав до суду відповідь на відзив у якому з твердженнями відповідача не погоджується повністю. Зазначає про те, що відповідачем ототожнюються права на отримання при звільненні позивачем, як особою, яка проходила військову службу по мобілізації, предметів речового майна, які не були ним отримані під час служби із правом на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно. Вказує, що жодною нормою права національного законодавства не виключається можливість військовослужбовцям, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період отримати грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідно до Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 11.03.2022 №43 прапорщика ОСОБА_1 призвано до ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим бойовим медиком роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 15.11.2024 №320 штаб-сержанта ОСОБА_1 , стрільця-санітара третього відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 08.11.2024р. № 73-РС у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) вважати таким, що 15.11.2024 справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач 10.10.2024 звернувся із рапортом з проханням видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі за період, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас та здійснити відповідно до наданої довідки виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно.

16.11.2024 відповідач видав атестат №829 відповідно до якого на день звільнення позивача, останньому речове майно згідно переліку найменувань речового майна не видано .

18.11.2024 представник позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 скерував адвокатський запит №841 з проханням надати інформацію. А саме: вказати вхідний (реєстраційний) номер рапорту ОСОБА_1 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплату грошової компенсації за невикористане речове майно за період проходження ним військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_9 , поданого 09.10.2024; надати інформацію про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплату грошової компенсації за невикористане речове майно за період проходження ним військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_9 , поданого 09.10.2024; надати копію відповіді за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплату грошової компенсації за невикористане речове майно за період проходження ним військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_9 , поданого 09.10.2024; надати письмову відповідь за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплату грошової компенсації за невикористане речове майно за період проходження ним військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_9 , поданого 09.10.2024 - у разі якщо його ще не було розглянуто.

27.11.2024 Листом начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 №14416 повідомив, що згідно з вимогами Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців ЗСУ в мирний час та особливий період, затвердженої наказом МОУ від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №767/28897, при звільненні з військової служби військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період, вони убувають з майном особистого користування. Речі, які ними були не отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються, інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини (установи). З урахуванням викладеного вище, компенсація за не отримане речове майно колишньому військовослужбовцю призваному по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 звільненому з військової служби 15.11.2024, не нараховується та не виплачується.

02.12.2024 представник позивача до відповідача скерував адвокатський запит.

Листом від 13.12.2024 №1159/17/464 відповідач повідомив, що у задоволенні клопотання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , викладеного в формі рапорту, відмовлено. Одночасно з цим роз`яснено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі є підставою для виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі. Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України від 29.04.2016 № 232 (із змінами) під час звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період, такі військовослужбовці вибувають з тим речовим майном, яке знаходилось у них в носінні. Речі, які ними не були отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються. Визначені інвентарні речі здаються на речовий склад. Враховуючи викладене, компенсація за недоотримане речове майно вказаній категорії військовослужбовців не нараховується та не виплачується, відповідно відсутня і підстава для видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2011) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ст.1 Закону № 2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.1 ст.9-1 Закону № 2011 продовольче забезпечення військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється за нормами і в строки, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців, а також резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється за нормами і в строки, що визначаються відповідно центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) (далі - Порядок №178).

Згідно з п. 2 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Відповідно до п. 3-5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

У той же час, завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці) визначає Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232).

Згідно із п. 2 розділу I Інструкції №232 основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Відповідно до п. 4 розділу III Інструкції №232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що отримання військовослужбовцем довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, є підставою для нарахування останньому, за його бажанням, грошової компенсації за речове майно, яке не було отримане під час проходження служби.

Отже, право військовослужбовця на отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, нерозривно пов`язане з правом на отримання грошової компенсації за речове майно, яке було отримане під час проходження служби.

Суд встановив, що відповідно до атестату від 16.11.2024 №829 за період проходження військової служби ОСОБА_1 не отримано речового майна.

Разом з тим, відповідно до пункту 29 розділу V Інструкції №232 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються.

Таким чином, відповідно до вищезазначених вимог Інструкції позивачу, як військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, при звільненні речі, які ним не були отримані з будь-яких причин за період служби, не видаються, тобто при звільненні в нього не виникає право на отримання таких речей.

Наведене свідчить, що в позивача при звільненні зі служби в особливий період, не виникло право на отримання грошової компенсації за речове майно, яке не було отримане ним під час проходження служби.

Відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо видачі позивачу спірної довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, адже видача останньої зумовила б виникнення обставин, за яких відповідач всупереч положенням Інструкції №232 був би зобов`язаний виплатити позивачу відповідну грошову компенсацію, на яку, як зазначалось вище, він не набув право.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід відмовити повністю.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович