Справа № 495/7575/24
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/7575/24
№ провадження 2-а/495/15/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Дарій О.М., Фоменко В.С.

справа № 495/7575/24,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

представника позивача адвоката Бролінського Р.О.,

представника відповідача Полянського О.Д.,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява представника позивача адвоката Бролінського Р.О. до ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області щодо визнання протиправною постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1255/4016 від 26.07.2024, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного стягнення у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів, а саме 17000 гривень, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стислий виклад позицій позивача та відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: позивача не повідомлено про розгляд адміністративної справи, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 1255/265 від 24.07.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не зазначено, які саме персональні дані він не оновив, тобто не вказані конкретні порушені норми закону.

З урахуванням вищевикладеного, просив визнати постанову № 1255/4016 від 26.07.2024 протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Не погодившись з позицією позивача, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позивач був присутній при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлений зі своїми правами.

У протоколі містяться письмові пояснення позивача, у яких він зазначає, що зі змістом протоколу ознайомлений.

Копію постанови № 1255/4016 від 26.07.2024 позивач отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, Відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства України та у межах повноважень, жодних протиправних дій не допущено.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

06 серпня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суддя Боярський О.О., відкрито провадження у справі.

20 листопада 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суддя Боярський О.О., суддя Боярський О.О. заявив самовідвід від участі у справі.

Розпорядженням від 02 грудня 2024 року № 617 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 визначено нову суддю Прийомову О.Ю.

04 грудня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю., у справі відкрито загальне позовне провадження.

21 січня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі закрито підготовче провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримує та наполягає на задоволенні.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, ретельно дослідивши всі надані докази по справі, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.07.2012, військово-облікова спеціальність 956 647А, ІІ категорії рядового складу, військове звання солдат, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

24 липня 2024 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення № 1255/265, відповідно до якого військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_1 24.07.2024 о 10 год 00 хв в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», абз. 3 пп. 10-1 п. 1 Додаток 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022р., в особливий період, що діє в Україні з 17 березня 2014 року, у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 перебуваючи на військовому обліку не уточнив персональні та облікові дані.

Останнім днем, в який громадянин ОСОБА_1 повинен був уточнити персональні дані є 16.07.2024.

Поважних причин не уточнення персональних та облікових даних у встановлений Законом строк 60 днів ОСОБА_1 не повідомив і своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З вищенаведеним протоколом ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень і зауважень щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з протоколом не згоден, так як вважає, що не перебуває на військовому обліку, тому не є військовозобов`язаним.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_1 від 24.07.2024 позивач не поновлював свої персональні дані через релігійні погляди.

26 липня 2024 т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області ухвалено постанову № 1255/4016 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено штраф у сумі 17000 грн.

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пунктом 1 частини 1 ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів.

Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Так, відповідно до постанови від 26 липня 2024 року № 1255/4016, ОСОБА_1 дійсно під час дії особливого періоду не уточнив у встановлений Законом строку персональні дані.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.

Досліджуючи письмові пояснення позивача, суд звертає увагу, що відомостей відносно того, що позивач не перебуває на військовому обліку, не має статусу військовозобов`язаного матеріали даної адміністративної справи не містять.

Натомість, представником відповідача надано копію витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно з якою ОСОБА_1 взято на військовий облік 13.07.2012, військово-облікова спеціальність 956 647А, ІІ категорії рядового складу, військове звання солдат.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною третьою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до примітки положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Обов`язок оновити дані виник у позивача з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно.

Проте, у встановлені законом строки та способи позивач свої військо-облікові дані не уточнив та, відповідно, доказів на спростування вказаного до суду не надав.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказував, що відповідач не уточнив, які саме дані необхідно було оновити.

Натомість, у протоколі № 1255/265 від 24 липня 2024 року зазначається, що ОСОБА_1 не уточнив персональні та облікові дані. Останнім днем, в який громадянин ОСОБА_1 мав уточнити персональні дані є 16.07.2024.

Зі змісту постанови № 1255/4016 від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Суд вважає, що інформацію щодо місця проживання Відповідач міг уточнити шляхом електронної інформаційної взаємодії із відповідними реєстрами, однак інформацію, зокрема про номер мобільного телефону та адреси електронної пошти Відповідач не мав можливості уточнити шляхом електронної інформаційної взаємодії із системами та реєстрами через наявність такої інформації саме у Позивача та відсутності відповідних реєстрів.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача у цій частині з огляду на їх необґрунтованість.

Щодо доводів представника позивача про неналежне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був ознайомлений з ним, повідомлений про дату (26 липня 2024 року об 11 год 00 хв в приміщенні № 6 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Першотравнева, 55) розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до Постанови від 26 липня 2024 року № 1255/4016 розгляд справи здійснювався за відсутності позивача.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 погодився зі змістом протоколу від 23.07.2024 № 1255/263 та визнав свою провину у правопорушенні. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд адміністративної справи без його участі.

Однак, згідно вищезазначеного протоколу та письмових пояснень, позивач з протоколом не погоджувався.

Також відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно направлялось клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Як встановлено судом, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення 26.07.2024 позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, адже повідомлення фактично відбулось 24.07.2024.

Так, згідно частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивача неналежним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що істотно вплинуло на фактичну можливість особи реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, враховуючи, що відповідачем не спростовано презумпцію протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень в частині належного повідомлення особи про розгляд її справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1255/4016 від 26.07.2024, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного стягнення у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів, а саме 17000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 в Одеській області, ЄДРПУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя