Справа № 674/172/25
Суддя: Сосна О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/172/25
Провадження № 2-а/674/17/25
РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Філіпової У.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративного правопорушення серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 року та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративного правопорушення серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 року та закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що 22.01.2025 у застосунку «Дія» йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 року. Як зазначено в даній постанові, 02.10.2024 о 08:59 год. в смт. Печеніги на 25 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. Однак позивач взагалі правопорушення не вчиняв, такої події за його участю не відбувалось. Крім того, в даній постанові неправильно зазначено прізвище позивача та дата народження. До постанови не додано будь-якого відеозапису, з якого можна встановити особу правопорушника, а тому зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Ухвалою від 19.02.2025 адміністративний позов прийнято до провадження, поновлено строк звернення до суду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Наталюк Н.М. направив клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що оскаржувана постанова серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 є законною та обгрунтованою. Поліцейським Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Шульгіним Д.В. під час перевірки встановлено факт відсутності у позивача відповідного посвідчення водія, тому постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства України. Посилання позивача на невідповідність даних його особи у постанові є спробою формалізувати процедуру та не є запереченням факту керування транспортним засобом без належного посвідчення водія. Щодо відсутності відеозапису фіксації події зазначає, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, яким затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб з дати завантаження відповідної інформації.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 року 02.10.2024 о 08:59 год. в смт. Печеніги дорога 25 км водій керуючи транспортним засобом, не має посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП України. Зазначена постанова складена інспектором Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Шульгіним Д.В. щодо ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Одним з принципів адміністративного судочинства є принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, згідно з яким суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів як за клопотання учасників справи, так і з власної ініціативи.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.2, 3 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція), портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Згідно з п.п.4, 5 розділу ІІ Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача.

Водночас відповідачем не надано суду жодних доказів того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху, заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення нічим не спростовані. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що жодних доказів до постанови не долучалося.

Крім того, в порушення ч.3 ст.283 КУпАП у оскаржуваній постанові не зазначено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, відсутні дані про його наявність та долучення до винесеної постанови, як доказу. Так, в п.7 постанови відсутні відомості про те, що до постанови додаються докази.

Також у постанові неправильно зазначено дату народження позивача та здійснено помилку у його прізвищі.

Жодних доказів правомірності рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не надано.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем оскаржуваного правопорушення відповідачем не надано.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення відносно нього скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 271, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №3177374 від 02.10.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження Харківська область, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13, ).

Повне судове рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя О.М.Сосна