Справа № 200/3574/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року справа №200/3574/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складеного в повному обсязі 01 жовтня 2024 року у справі № 200/3574/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 15.05.2024 № 03 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати повторно розглянути заяву від 07.05.2024 про призначення пенсії та зарахувати при повторному розгляді до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 № 1058, наступні періоди:

період проходження строкової служби в Збройних силах України з 15.04.2004 по 31.12.2004,

періоди роботи на ПрАТ «Укрвуглебуд» з 01.06.2007 по 24.09.2009, з 10.09.2010 по 02.11.2015.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.05.2024 № 03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії із врахуванням висновків суду про включення до спеціального (пільгового) стажу за провідною професією відповідно до Переліку робіт та професій, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії незалежно від віку, затвердженому постановою КМ України № 202 від 31.03.1994:

періоду проходження строкової військової служби з 15.04.2004 по 27.10.2005,

періоду роботи на ПрАТ «Укрвуглебуд» з 01.06.2007 по 24.02.2009, з 10.09.2010 по 02.11.2015.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 200/3574/24 та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах відмовлено правомірно у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/3574/24, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , згідно з копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 .

За результатом розгляду заяви ОСОБА_2 від 07.05.2024 та доданих до неї документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняло рішення від 15.05.2024 № 03 про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вік заявника 43 роки. До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.

Згідно з наданими документами:

страховий стаж позивача складає 20 pоків 11 мiсяцiв 3 дні, з урахуванням кратності 37 років 11 місяців 3дні.

Пільговий стаж роботи становить:

- на провідних посадах 8 років 3 місяці 25 днів

- професії за постановою 202 4 роки 8 місяців 15 днів

- список № 1 - 4 роки 5 місяців 16 днів.

Додатково за списом № 1 17 років.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 11.07.2000 позивач працював в спірні періоди:

з 02.09.2002 по 03.04.2004 в ДВ «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірником підземним з повним робочим днем в шахті, звільнений в зв`язку з призовом на військову службу (записи №№ 4-5);

з 15.04.2004 по 27.10.2005 служба в рядах ЗСУ (військовий квиток НОМЕР_4 ) (запис № 6),

з 05.12.2005 по 16.03.2006 на ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» за професією гірник підземний з повним робочим днем в шахті (записи №№ 7-8);

з 01.06.2007 по 24.02.2009 на ПрАТ «Укрвуглебуд» гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (записи №№ 15-18);

з 10.09.2010 по 02.11.2015 на ПрАТ «Укрвуглебуд» гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (записи №№ 27-28).

Згідно з відомостями військового квитка НОМЕР_4 ОСОБА_2 служив в рядах ЗСУ з 15.04.2004 по 27.10.2005.

З довідки-розрахунку стажу по формі РС-право випливає, що позивачу розрахований період служби з 15.04.2004 по 31.12.2004, а не по 27.10.2005 до загального страхового стажу, періоди роботи з 01.06.2007 по 24.02.2009, з 10.09.2010 по 31.05.2013 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, без зарахування відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови № 202, з 01.06.2013 по 02.11.2015 не зараховано взагалі.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 Порядку № 383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тому, посилання відповідача, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд вважає необґрунтованими, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

Судами встановлено, що при призначенні пенсії період трудової діяльності позивача з 01.06.2007 по 24.02.2009, з 10.09.2010 по 31.05.2013 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, після 31.05.2013 не зараховано без пояснень причин відмови у зарахуванні.

Трудова книжка позивача містить відомості про пільговий характер роботи - повний робочий день під землею за професією гірника очисного вибою, що відноситься до Списку № 1 розділ 1 підрозділ 1, пункт а-в підземні роботи, а також до професії за постановою КМ України № 202.

Також, відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV професія гірника очисного вибою є провідною.

Крім того, за подальший період роботи позивачу зараховано до пільгового стажу період роботи в аналогічних умовах з 30.04.2009 по 12.08.2009 також гірником підземним очисного вибою. Цей стаж зарахований до пільгового стажу відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII та постанови КМ України № 202, як провідна професія.

Наявність обґрунтованих нормами законодавства відмінностей в порядку обрахування зазначених періодів пільгового стажу позивача відповідачем не доведена.

З урахуванням того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка містить відповідні записи про роботу, на посадах, що віднесені до пільгових професій з уточненням умов роботи повний робочий день під землею, доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем при зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.06.2007 по 24.02.2009, з 10.09.2010 по 02.11.2015 при вирішенні питання про призначення пенсії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232- XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною шостою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Відповідно до статей 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932- XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932- XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Період строкової служби позивача в Збройних силах України з 15.04.2004 по 27.10.2005 підтверджений як записами військового квитка НОМЕР_4 , так і трудової книжки. Позивач звільнений з роботи в ДВ «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірником підземним з повним робочим днем в шахті, в зв`язку з призовом на військову службу.

Відтак, служба в рядах ЗСУ з 15.04.2004 по 27.10.2005 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача згідно Списку № 1 розділ 1 підрозділ 1, пункт а-в підземні роботи (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в), а також до професії за постановою КМ України № 202, відповідно періоду зарахування стажу з 02.09.2002 по 03.04.2004.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 200/3574/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д.Компанієць