Справа № 569/2656/25
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2656/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 29 січня 2025 року інспектором 1 взводу УПП роти УПП 6 лейтенантом поліції Чутик Вікторією Володимирівною було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3962043. Із даної постанови вбачається, що лейтенантом поліції Чутик В.В. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. через те, що позивач «20.01.2025 р. о 16 год. 15 хв. у с.Тучин по вул.Староміська Рівненського району Рівненської області на автодорозі Р-77 Рівне-Тучин-Гоща, 23 км, вчинив порушення, а саме: не приведення у відповідність до нормативів ДСТУ 3587-2022 люку оглядового колодязя на узбіччі дороги, чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху України.

Однак на переконання позивача дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав. Вказує, що у цей час у зазначеному місці він не був, оскільки перебував на своєму робочому місці за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 271. Крім того, вважає, що вказаний державний стандарт стосується безпеки дорожнього руху, до забезпечення якої він не має жодного відношення.

Відтак зазначає, що постанова серія ЕНА № 3962043 є насамперед такою, що базується на невірних та спотворених обставинах події, без належних доказів та всупереч основним засадам діяльності правоохоронних органів.

Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року провадження у справі відкрито, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25 лютого 2025 року представник відповідача Биков О.В. скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова обгрунтованою та законною. Вказує, що 20 січня 2025 року на автомобільній дорозі Р-77 "Рівне-Тучин-Гоща" 23 км, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою Рівненської філії АТ "Укртелеком", порушив правила норми та стандарти, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: не привів у відповідність до нормативів ДСТУ 3587:2022 люк оглядового колодязя на узбіччі дороги, чим порушив п.1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП. Забезпечсення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на Рівненську філію АТ "Укртелеком". Долучено фотоматеріали даного правопорушення, які є доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП.

Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 29 січня 2025 року відповідачем стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА № 3962043 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 20 січня 2025 року о 16 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Р-77 "Рівне-Тучин-Гоща" 23 км, позивач, будучи посадовою особою Рівненської філії АТ "Укртелеком", порушив правила норми та стандарти, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: не привів у відповідність до нормативів ДСТУ 3587:2022 люк оглядового колодязя на узбіччі дороги, чим порушив п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до положення ч. 1 ст. 140 КУпАП адміністративна відповідальність настає за Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи відсутні докази, що саме що на ОСОБА_1 було покладено обов`язки щодо дотримання норм ДСТУ, крім того, не зрозуміло, які саме норми ДСТУ35897-2022 порушені останнім. Крім того, згідно ст.17 Закону України "Про автомобільні дороги" управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, а жодного управлінського рішення від органу місцевого самоврядування він не отримував.

Таким чином, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно наявність адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що будь яких інших належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП не надано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного суду України від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи .

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Також суд зауважує, що не вправі самостійно редагувати фабулу адміністративного обвинувачення в сторону погіршення правового становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це становитиме порушення ч. 1 ст. 6 ЄКПЛ, а відтак суд вважає, що відповідач кваліфікуючи дії позивача за ч.1 ст.140 КУпАП не в повній мірі дослідив матеріали справи при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем неповно досліджено матеріали справи при винесенні оскаржуваної постанови, що є безумовною підставою для скасування ухваленої постанови в такій справі, втім суд у даній справі не може підміняти собою орган, який має право притягувати особу до адміністративної відповідальності та надавати оцінку виявленим порушенням за відсутності належного розгляду таких відповідачем. При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області, а відтак позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3962043, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Повне судове рішення складене 06 березня 2025 року.

Суддя Н.Г. Кучина