Справа № 160/31769/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, -
ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2024 року Донецький державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ в розмірі 17 051,60 грн., у зв`язку із звільненням з Національної поліції.
06.12.2024 року третя особа надала пояснення та підтримала позовні вимоги.
20.12.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що додана до позовної заяви довідка про розрахунок витрат на утримання позивача за період з 19.08.2020 по 12.02.2021 під час навчання в ДонДУВС, складена начальником ВФЗБО Н. Гай, не є первинним документом, який би підтверджував отримання грошового, речового та продовольчого забезпечення, комунальних витрат у вказаних розмірах, а отже, не є належним доказом існування заборгованості. Разом з цим, вказав, що ні в позові, ні в матеріалах справи не міститься жодних пояснень (формул, методик тощо), яким чином нараховано заборгованість у розмірі 17 051,60 грн, яка є предметом позову.
Зазначив, що згідно з випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13.12.2023, у період з 01.08.2020 по 28.02.2021 ОСОБА_2 отримала стипендію в загальному розмірі 1 096,22 грн (копію виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13.12.2023 долучає, оригінал знаходиться у ОСОБА_1 ), а не 1 124,32 грн, як заявлено стороною позивача, що вже свідчить про неточність розрахунків.
До того ж, у періоди з 18.10.2020 по 06.12.2020 та з 25.12.2020 по 07.02.2021 ОСОБА_2 не перебувала на утриманні ДонДУВС, оскільки навчання проходило дистанційно у формі онлайн.
Стосовно відсутності правових підстав для звернення ДонДУВС з цим позовом до суду та передчасності такого звернення відповідач зазначив, що сторона позивача у позовній заяві вказує, що 17.10.2023 ОСОБА_1 було направлено повідомлення № 5848/7-2023 від 11.10.2023 про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з її утриманням у ДонДУВС, у повному розмірі за весь період навчання за реквізитами вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського, та договір про розстрочення платежу витрат на утримання, який запропоновано укласти в разі неможливості відшкодування витрат у 30-денний термін, що підтверджується фіскальним чеком № 10 від 17.10.2023. Зазначені документи було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою, що підтверджується повернутим на адресу ДонДУВС поштовим запакованим конвертом із вкладенням (супровідний лист, повідомлення та договір) та прикріпленою до конверта довідкою про причини повернення.
Водночас, просить суд врахувати, що згідно з абз. 2 п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 (з наступними змінами), послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.
Таким чином, за відсутності опису вкладення до листа, який би свідчив про надіслання ОСОБА_3 відповідного повідомлення та інших документів, неможливо вважати повідомлення позивача про необхідність відшкодування витрат на навчання належним доказом.
Отже, відсутність вказаних доказів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 не було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення в цій справі, відтак у позивача не виникає права на звернення з цим спором до суду.
25.12.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що йому стало відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище та на підставі актового запису про шлюб № 277 від 03.06.2022, складеного виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на день подання відповіді на відзив має прізвище ОСОБА_4 .
Також позивач зазначив, що відповідачем було проведено часткову сплату заборгованості, а саме: 12.02.2021 р. 300,00 грн; 17.03.2021 р. 300,00 грн; 09.06.2021 р. 2 000,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 року допущено заміну відповідача - ОСОБА_1 на ОСОБА_1 та задоволено клопотання Донецького державного університету внутрішніх справ про зменшення позовних вимог та продовжено судовий розгляд справи в межах підтриманих позовних вимог.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 вересня 2020 року наказом № 287 о/с від 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького державного університету внутрішніх справ та відповідно до вимог Закону України «Про вищу освіту», статей 63, 74 Закону України «Про Національну поліцію» та з метою вдосконалення порядку підготовки здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за державним замовленням, між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області та відповідачем було укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України від 01.09.2020 року № 877/2020 (далі- Контракт).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 12.04.2021 року «Про зміну типу та перейменування Донецького юридичного інституту МВС України» Донецький юридичний інститут МВС України перейменовано на Донецький державний університет внутрішніх справ.
Наказом ректора від 11 лютого 2021 року № 54 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби національної поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статі 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 12.02.2021 року.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила своє прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ". Рішенням Тернівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2021 року у справі № 194/696/21 шлюб було розірвано. 03.06.2022 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після укладення шлюбу змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 . Цей факт підтверджується актовим записом про шлюб, наданим за допомогою застосунку Дія.
Донецьким державним університетом внутрішніх справ № 5848/7-2024 від 11.10.2024 року складено повідомлення про відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, яке направлено засобами поштового зв`язку відповідачу.
Позивач вказує, що повідомлення було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 17.10.2024 та надано в підтвердження копію фіскального чеку.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаєЗакон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (Закон №580-VIII).
Частиною другоюстатті 74 Закону №580-VIII встановлено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону №580-VIIIособи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першоїстатті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першоїстатті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 74 Закону №580-VIII передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (даліПорядок №261).
Відповідно до п. 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимогЦивільного кодексу України.
Згідно з п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Пунктом 4 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктами 6, 8 Порядку №261 встановлено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Позивачем відповідною довідкою-розрахунком підтверджено розмір фактичних витрат, що відповідає Порядку № 261.
Разом з тим, судом встановлено, що повідомлення про добровільне відшкодування не вручено відповідачу особисто під підпис, також позивачем не надано доказів отримання відповідачем зазначеного повідомлення засобами поштового зв`язку.
Копія фіскального чеку від 17.10.2024 не є належним доказом направлення відповідачу повідомлення про відшкодування, оскільки з нього не вбачається який саме документ був направлений відповідачу.
Позивачем не надано копії рекомендованого повідомлення з описом вкладення.
Отже, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження надсилання позивачем повідомлення з довідкою про витрати , ознайомлення відповідача з розрахунком спірних витрат, або відмови від ознайомлення з таким розрахунком.
Позивач звернувся з позовом до суду без дотримання вимог вищезазначеного Порядку №261.
Суд вважає, що у позивача відсутні правові підставі для звернення з цим позовом до суду, а отже таке звернення є передчасним.
Тобто, саме із відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавець пов`язує можливість звернення навчального закладу з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Суд також враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №260 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, відповідно до підпунктів 1, 2, пункту 106 яких, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.
Згідно п. 114 Правил одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою. У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.
Таким чином, за відсутності відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою про отримання листа відповідачем або довідки відділення зв`язку про відмову від отримання листа або повернення його адресату за закінченням терміну зберігання, а також за відсутності опису вкладення до листа, який свідчить про надіслання йому довідки про розмір відшкодування, неможливо вважати повідомлення позивача про необхідність відшкодування витрат на навчання належним доказом.
Отже, відсутність вказаних доказів дає суду підстави для висновку, що відповідачу не запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі, відтак у позивача не виникає права на звернення із даним спором до суду, оскільки ним не виконано вимогст. 74 Закону України "Про Національну поліцію"та пункту 8 Порядку № 261.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому не підлягаютьзадоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 244-246, 250, 262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимогстатті 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене встроки, передбачені статтею295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник