Справа № 140/13445/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/13445/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до стажу державної служби період проходження військової служби в армії з 21.11.1979 по 21.11.1981;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 30.11.2017;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області перевести з пенсії по інвалідності за Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №889 та здійснити перерахунок в розмірі 60% від заробітку, з дати звернення (09.04.2024), з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок, виданих управлінням соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної адміністрації від 03.04.2024 №1431 та №1429.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.07.2011 позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності. Позивач 09.04.2024 подав заяву про перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», до якої долучив копії довідок про доходи, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи па посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. 17.04.2024 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Волинський окружний адміністративний суд у рішенні від 16.07.2024 по справі №140/4651/24 визнав необґрунтованим дане рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 та з метою захисту порушеного права позивача зобов`язав повторно розглянути заяву від 09.04.2024 про перехід на інший вид пенсії.

19.09.2024 позивач звернувся через портал електронних послуг ПФУ до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою №ВЕБ-04001-Ф-С-24-153079 про повторний розгляд заяви про перерахунок пенсії за віком згідно із Закону України «Про державну службу» від 09.04.2024 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 21.10.2024 надало відповідь з рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 24.09.2024 №60.

Так, рішенням відповідача1 від 24.09.2024 №60 позивачу повторно відмовлено в перерахунку пенсії, виходячи з наступного: стаж державної служби становить 16 років і складається із періодів: 25.04.1989-16.02.1993, 16.02.1993-29.11.1994, 22.01.2003-21.03.2014 та право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» відсутнє.

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та вважає, що дану управління не повно дослідило та не надало правової оцінки питанню наявності стажу державної служби. Це випливає з різних розрахунків стажу державної служби позивача наданих відповідачами.

Згідно з даними трудової книжки позивача до стажу державної служби не включено час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях (21.11.1979 21.11.1981).

Позивач зауважує, що в його трудовій книжці зазначений період, коли він перебував з 05.11.2015-30.11.2017 Любешівським селищним головою та звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень, але з не зрозумілих підстав стаж не враховано та не взято до уваги під час нарахування державної служби позивача.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.50).

У відзиві на позов (а.с.52-56) представник відповідача2 позовних вимог ОСОБА_1 не визнала, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно з документами електронної пенсійної справи, зокрема, індивідуальних відомостей про застраховану особу (в частині наявності спеціального стажу), стаж державної служби позивача становить 16 років і складається із періодів: 25.04.1989-16.02.1993, 16.02.1993-29.11.1994, 22.01.2003-21.03.2014. Оскільки не виконуються вимоги щодо наявності необхідного стажу (20 років), відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2025 №889-VIII (далі Закон №889-VIII).

Посади в органах місцевого самоврядування не є посадами державної служби, але проходження служби в органах місцевого самоврядування прирівнювалось до державної служби до 04.07.2001, по дату набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування, і на позивача розповсюджувалась дія Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ).

Зважаючи на зазначене, не підлягає зарахуванню до стажу державної служби період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 30.11.2017.

Період проходження строкової військової служби з 21.11.1979 по 21.11.1981 не відноситься до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ, тому відсутні правові підстави для зарахування зазначеного періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Враховуючи, що на час звернення позивач державну службу не проходив, на день набрання чинності Законом №889-VIII не займав посаду державної служби, а тому відсутні підстави у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII та положень Закону №3723-ХІІ.

Довідки, видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 03.04.2024 №1429, №1431 містять складові заробітної плати за березень, квітень 2024 року. Отже, довідки, що видані позивачу про заробітну плату, не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії.

Відповідач1 правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 18.07.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

З 09.01.2014 на підставі поданої заяви позивача переведено на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).

З 24.03.2014 позивача за його заявою переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ.

З 01.03.2019 проведено автоматичне переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV за матеріалами пенсійної справи.

Вказані обставини підтверджуються листом ГУ ПФУ у Волинській області від 05.09.2024 про надання відповіді ОСОБА_1 (а.с.29).

09.04.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.59).

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення від 17.04.2024 №60, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії (а.с.65зворот-66).

Позивач оскаржив дане рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 17.04.2024 №60; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.04.2024 про перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.14-20).

21.08.2024 позивач звернувся через портал електронних послуг ПФУ до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою ВЕБ-04001-Ф-С-24-137177 про повторний розгляд заяви про перерахунок пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу» від 09.04.2024 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24 (а.с.24).

Листом від 18.09.2024 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про направлення апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду та за результатами апеляційного оскарження можливо буде повернутись до розгляду питання виконання зазначеного судового рішення (а.с.25).

Позивач 21.08.2024 звернувся через портал електронних послуг ПФУ до відповідача1 із заявою про надання інформації щодо загального стажу під час нарахування пенсії, детальний розрахунок щодо стажу державної служби, який брався до уваги працівниками пенсійного фонду при розгляді заяви від 09.04.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до положень Закону №889 (а.с.26).

Відповідач1 листом від 22.08.2024 повідомив позивача про направлення його заяви за належністю до ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.27).

Також ОСОБА_1 21.08.2024 звернувся через портал електронних послуг ПФУ до відрповідача2 із заявою тотожного змісту (а.с.28).

Листом від 05.09.2024 відповідач2 надіслав позивачу розрахунок обчислення стажу державної служби станом на 24.03.2014, відповідно до якого страховий стаж складає 37 років 2 місяці 11 днів, в тому числі: 19 років 9 місяців 23 дні стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. При цьому повідомив, що для надання розрахунку стажу державної служби станом на 09.04.2024 немає підстав (а.с.29).

19.09.2029 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача1 через портал електронних послуг ПФУ із заявою №ВЕБ-04001-Ф-С-24-153079 про повторний розгляд заяви про перерахунок пенсії за віком згідно із Закону України «Про державну службу» від 09.04.2024 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24 та з урахуванням ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 (а.с.31).

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №60 від 24.09.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24. У зазначеному рішенні відповідач вказав, що стаж державної служби становить 16 років і складається із періодів: 25.04.1989 16.02.1993, 16.02.1993 29.11.1994, 22.01.2003 21.03.2014 та відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VІІІ, оскільки раніше отримував пенсію по Закону №3723-ХІІ (а.с.33).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону №3723-VIII.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 15.08.2019 у справі №676/6166/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24 відповідач1 повторно розглянув заяву позивача про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою він отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV. При цьому відповідач1 обґрунтував відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до Закону №889-VIII двома підставами: перша - стаж державної служби становить 16 років, друга - позивачу вже була призначена пенсія на підставі Закону №3723-ХІІ.

Щодо доводів пенсійного органу про те, що позивачу раніше призначалась пенсія за нормами Закону №3723-ХІІ, то суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.05.2023 у справі №580/3805/22, яка полягає в тому, що а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

Отже, висновок ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у рішенні від 24.09.2024 №60 про відсутність у позивача права на призначення пенсії державного службовця з огляду на те, що він раніше отримував таку пенсію, є необґрунтованим.

При цьому суд звертає увагу, що вказана підстава була причиною відмови у переході позивача на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» та прийняття рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській від 17.04.2024 №60, якому була надана правова оцінка судом і яке скасоване рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24 як протиправне.

Стосовно доводів відповідача1 про відсутність у позивача необхідного стажу державної служби для призначення пенсії на підставі Закону №889-VIII, то суд враховує наступне.

Як вже зазначалось вище, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд встановив, що станом на 01.05.2016 позивач працював на посаді Любешівського селищного голови, яку обіймав з 05.11.2015 по 30.11.2017, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.34-48).

04.07.2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-III в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, яка втратила чинність 25.03.2016, було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі Порядок №283), відповідно до якого до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування (пункт 2).

Водночас згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, який є чинним на даний час, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, вищезазначеними нормативно-правовими актами передбачено зарахування до стажу державного службовця період роботи головою сільської (селищної) ради.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.03.2018 у справі №240/381/17 та від 07.02.2019 у справі №742/1718/17.

Відтак, відповідач1 протиправно не врахував до стажу державної служби період роботи позивача на посаді селищного голови з 05.11.2015 по 30.11.2017.

Водночас, оскільки станом на 01.05.2016 позивач перебував на посаді, стаж роботи на якій зараховується до державної служби, та станом на вказану дату його стаж державної служби становив не менше 10 років, що підтверджено рішенням відповідача1 від 24.09.2024, тому відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII за ним зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, відмовляючи у позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 по справі №140/4651/24, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не врахувало приписи пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, що призвело до порушення прав позивача.

При цьому суд погоджується з доводами позивача про безпідставне неврахування відповідачем1 до стажу державної служби періоду проходження військової служби з 21.11.1979 по 21.11.1981.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами пункту 3 Порядку №283, який був чинний на момент призначення пенсії позивачу, до стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях

Отже, час проходження служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР підлягає врахуванню до стажу державної служби (аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 03.07.2018 у справі №569/350/17, від 27.12.2019 у справі №500/2565/18).

Крім того, з матеріалів справи слідує, що на момент звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії (09.04.2024) ОСОБА_1 досяг віку 64 роки та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії державного службовця (35 років) (а.с.5, 30).

Таким чином, оскільки умови щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби в даному випадку виконуються, тому позивач має право на призначення пенсії державного службовця.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача1 від 24.09.2024 №60 є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на що підлягає скасуванню як протиправне.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

17.01.2017 Правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу», а саме:

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що до заяви від 09.04.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 надав довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 03.04.2024 №1429, №1431, які відповідають змісту та формі, встановленій постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 (а.с.11-12). Вказана обставина не є спірною.

Отже, пенсія ОСОБА_1 підлягає обчисленню у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках від 03.04.2024 №1429, №1431.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача2 на зміни, внесені до Порядку №622 постановою Кабінет Міністрів України 02.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», оскільки станом на дату звернення позивача із заявою про перехід на пенсію державного службовця (09.04.2024) такі зміни не були прийняті.

Щодо заявленої вимоги позивача про зобов`язання здійснити переведення на пенсію державного службовця, то суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим у статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою про переведення на пенсію державного службовця вперше 09.04.2024, тому саме з цієї дати така пенсія підлягає призначенню.

При вирішенні вказаного спору суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

При цьому, 30.03.2021 набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про переведення на інший вид пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснити переведення на пенсію державного службовця є саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення).

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.09.2024 №60, зобов`язання відповідача1 призначити позивачу з 09.04.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби період проходження військової служби з 21.11.1979 по 21.11.1981, період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 30.11.2017 та здійснивши перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок Управління соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 03.04.2024 №1429, №1431.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2024 №60 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №140/4651/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 09.04.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби період проходження військової служби з 21.11.1979 по 21.11.1981, період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 30.11.2017 та здійснивши перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок Управління соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 03.04.2024 №1429, №1431.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська обл., м.Луцьк, Київський м-н, 6, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій