Справа № 163/2449/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 163/2449/24 пров. № А/857/510/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Ханащак С. І.,

представника позивача Барилюка А. А.,

представника відповідача Федчишиної С. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року (прийняте в м. Любомль Волинської області суддею Шереметою С. А.; повне судове рішення складене 16 грудня 2024 року) в адміністративній справі № 163/2449/24 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Барилюка А.А. звернувся до Любомльського районного суду Волинської області із вказаним позовом та просив:

- скасувати постанову Волинської митниці в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 від 14 жовтня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ;

- закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не дотримав належного порядку розгляду справи про порушення митних правил, позаяк ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що є істотним порушенням та є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до адміністративного органу (посадової особи), як це передбачено пунктом 2 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, при тому, що матеріали справи не містять доказів того, що через український пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ОСОБА_1 переміщував інші товари, ніж ті, що пройшли митне оформлення на Волинській митниці.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року позов задоволено.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці Чаборая А. М. від 14 жовтня 2024 року в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 471 МК України з накладенням стягнення у виді штрафу скасувати. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0424/20500/24 закрито.

Стягнуто з Волинської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 484,48 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Волинська митниця, яка вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги, з покликаннями на фактичні обставини справи та норми законодавства, обґрунтовує тим, що висновок суду про те, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні відомості, що ОСОБА_1 своєчасно викликався для складання протоколу про порушення митних правил, не відповідають дійсності. Також вказує, що факт вчиненням ОСОБА_1 порушення митних правил підтверджено належними доказами. А відтак посадова особа Волинської митниці при винесенні оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, у повній мірі з`ясувала факт вчинення порушення митних правил, винність цієї особи в його вчиненні; адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого статтею 467 МК України.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Барилюка А. А. подав відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. З покликаннями на фактичні обставини справи, норми МК України, Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» та судову практику вказав, що матеріали справи не містять жодних допустимих доказів тієї обставини, що через український пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ОСОБА_1 переміщував інші товари, ніж ті, що пройшли митне оформлення Волинською митницею. А проведення митного оформлення Волинською митницею зафіксовано програмним комплексом АСМО «Інспектор». Також відповідач не долучив до матеріалів справи комерційні документи щодо переміщення товарів, про які йдеться у листі польських митників. Також відсутні предмети, які нібито переміщував позивач без їх декларування. А відкриття кримінального провадження щодо працівників митниці не є доказом вини позивача. Вказано, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено Волинською митницею про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, що позбавило його процесуальних прав, зокрема надання пояснень, доказів, скористатися послугами адвоката тощо, що є самостійною підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити таких підстав.

Як встановлено судом, 19 квітня 2024 року Держмитслужба отримала відповідь митних органів Республіки Польща стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки фактів переміщення в 2024 році з митної території Республіки Польща в Україну (п/п «Ягодин-Дорогуск») товарів без їх декларування у встановленому порядку.

Для опрацювання і вжиття відповідних заходів зазначені документи 23 вересня 2024 року були надіслані Волинській митниці.

За результатом опрацювання відповіді митних органів Республіки Польща встановлено, що згідно експортної митної декларації від 24.01.2024 № 24PL301010Е0090555 від фірми «Wulkano Perfect Szabala SP.J.» (адреса: 21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: K45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 переміщувалися «шини в асортименті», загальною вартістю 88 098,92 польських злотих.

За даними АСМО «Інспектор» транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 заїхав 25.01.2024 о 02 год. 29 хв. в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці в напрямку «в`їзд» з Республіки Польща до України по смузі руху «червоний коридор» під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Згідно уніфікованої митної квитанції МД-1 серії ЄЄ № 0035527 від 25.01.2024 ОСОБА_1 сплатив митні платежі за товар «прилади для приготування та розігрівання їжі в асортименті, загальною кількістю 4 штуки, вживані, різних марок» вартістю 18837,65 гривень.

27 вересня 2024 року Волинська митниця надіслала на адресу ОСОБА_1 листа за № 7.3-4/20-06/10/10685 про необхідність прибуття на митницю на 10:00 годину 09 жовтня 2024 року для надання пояснень з приводу перевезення і оформлення вантажів.

Цей лист ОСОБА_1 отримав 03 жовтня 2024 року.

09 жовтня 2024 року головний державний інспектор оперативного відділу № 1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_2 склав щодо ОСОБА_1 протокол № 0424/20500/24 за ознаками частини другої статті 471 МК України.

За змістом протоколу ОСОБА_1 , в порушення вимог статей 257, 366, 374 МК України не задекларував товари загальною вартістю 823 478,23 грн, що переміщувалися ним через митний кордон України, які підлягали письмовому декларуванню, та оподаткуванню митними платежами. Також у протоколі визначено час та місце розгляду справи.

Копія протоколу та повідомлення від 10.10.2024 № 7.3-1/20-04/10/11256 про призначення розгляду справи на 14 жовтня 2024 року з 10:00 до 12:00 год були надіслані митницею на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом із трек-номером 624.

14 жовтня 2024 року в. о. начальника Волинської митниці Чаборай А. М. виніс оскаржувану постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 471 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0424/20500/24, і наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 247 043,47 гривень.

Постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та 15 жовтня 2024 року була надіслана митницею на його адресу.

Вважаючи вказану постанову неправомірною, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що на час винесення оскаржуваної постанови не було даних про своєчасне сповіщення позивача про час і місце розгляду справи, а збирання доказів поза строком накладення стягнення суперечитиме закону. Тому суд вважав, що порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, неповідомлення про час та місце розгляду справи, порушення права на захист, бути присутнім під час розгляду протоколу та надання пояснень, є безумовною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови відповідно до положень пункту 4 частини першою статті 531 МК України.

У зв`язку з цим та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Окрім того, доказів, які на думку представника відповідача, підтверджували б факт недекларування товарів, які згідно митної декларації Республіки Польща 24.01.2024 №24PL301010Е0090555 мали б переміщуватися від фірми «Wulkano Perfect Szabala SP.J.» (адреса: 21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: K45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 під час дослідження всіх матеріалів справи не знайдено.

Будь-яких достовірних та достатніх доказів переміщення позивачем товарів, які не були задекларовані на митну територію України не надано, крім того під час митного оформлення був здійснений огляд транспортного засобу д. р. н. НОМЕР_1 , яким підтверджується, що наявні у транспортному засобі товари відповідають заявленим у товаротранспортних документах, порушень митних правил не було виявлено, то суд не може констатувати, що винуватість позивача доведено поза розумним сумнівом.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 471 МК України недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з частиною першою статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом (стаття 498 МК України).

Частинами першою, другою статті 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не було повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, тобто оскаржувана постанова прийнята посадовою особою митниці з порушенням вимог статті 526 МК України.

Так, про розгляд справи посадовою особою Волинської митниці 14 жовтня 2024 року з 10:00 до 12:00 год. позивача повідомлено листом від 10.10.2024 № 7.3-1/20-04/10/11256, надісланим рекомендованим поштовим відправленням за трек-номером 624.

За даними інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером 624 встановлено, що цей лист митниці прибув до населеного пункту місця проживання позивача ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року.

Також у позові зазначено, що повідомлення митниці про час і місце розгляду справи позивач отримав 17 жовтня 2024 року.

Наведе свідчить про те, що відповідач розглянув справу про порушення митних правил за відсутності підтвердження про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду, що зумовило порушення прав позивача, передбачених статтею 498 МК України, в тому числі й права на захист.

Вказане спростовує доводи відповідача про належне виконання вимог закону щодо своєчасного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи та дає підстави для висновку, що про час і місце розгляду справи про порушення митних Волинською митницею позивач належним чином повідомлений не був, відтак розгляд справи проведено з порушенням вимог частини першої, четвертої статті 526 МК України, що позбавило його можливості ознайомитися з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката тощо. Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 червня 2018 року в справі № 806/2554/16 та від 29 березня 2019 року в справі № 502/1664/16-а.

За приписами пункту 4 частини першої статті 531 МК України винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил.

Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2018 року в справі №156/404/17 зазначив, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати і надіслати справу про порушення митних правил до Волинської митниці на новий розгляд.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З приводу урахування судом першої інстанції пояснень позивача та його покликань на відсутність доказів та закриття у зв`язку з цим провадження у справі про порушення митних правил, колегія суддів вважає передчасним, позаяк суд не може підміняти державний орган в питаннях, які не були предметом дослідження при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, та перебирати на себе повноваження цього органу.

Позаяк рішення суду прийняте судом першої інстанції за неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково: рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а також скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 від 14 жовтня 2024 року скасувати і надіслати справу про порушення митних правил на новий розгляд до Волинської митниці.

З приводу доводів апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду враховує, що загалом доводи відповідача були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку, при тому, що надання належної оцінки кожному аргументу, наведеному відповідачем, не є необхідним, якщо ці доводи не узгоджуються з приписами законодавства, фактичними обставинами справи та не мають вирішального значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року в адміністративній справі № 163/2449/24 скасувати.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 від 14 жовтня 2024 року скасувати і надіслати справу про порушення митних правил на новий розгляд до Волинської митниці.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 03.03.25