Справа № 340/4966/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4966/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Поліщука Володимира Валерійовича опікуна в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024, суддя суду першої інстанції Науменко В.В., прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/4966/24 за позовом Поліщука Володимира Валерійовича опікуна в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

25.07.2024 ОСОБА_2 опікун в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області оформлені листами №3805-3361/П-02/8-1100-24 від 02.04.2024 року та №6179-6004/П-02/8-1100/24 від 24.06.2024 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити призначення та виплату, з врахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 починаючи з 31.01.2021 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_3 , обчисленої на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року з суми 113508 грн., зазначеної у довідці №146 від 19.02.2020 року, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області, без застосування будь-яких обмежень при обрахунку пенсії померлого годувальника у розмірі 68104,8 грн. (113508 х 60%). Призначити пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 починаючи з 31.01.2021 року у розмірі 47673,36 грн. (68104,8 х 70%). Обрахунок належних до виплати сум пенсії ОСОБА_1 здійснювати з врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого Законами України Про державний бюджет, починаючи з 31.01.2021 року та в подальшому, а саме:

- з 31.01.2021 по 30.06.2021 враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1769 грн.

- з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1854 грн.

- з 01.12.2021 року по 30.06.2022 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1934 грн.

- з 01.07.2022 року по 30.11.2022 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2027 грн.

- з 01.12.2022 року по 31.12.2023 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2027 грн.

- з 01.01.2024 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2361 грн.

В подальшому при підвищенні розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб встановленого Законом України Про державний бюджет на відповідний рік, здійснювати перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 до тих пір, коли розмір призначеної йому пенсії по втраті годувальника у сумі 47673,36 грн. не буде складати 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб;

3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Крім того просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнень за один місяць та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, встановивши місячний строк для подання відповідачем до суду звіту про виконання рішення суду.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач на виконання рішення суду у справі № 340/3214/23 протиправно під час виплати пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 , призначеної в розмірі 70% від розміру пенсії за віком його батька ОСОБА_3 , обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року, починаючи з 31.01.2021 року на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 №146 від 19.02.2020 року, враховує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений з 01.01.2021 року 1769,00 грн, в результаті чого розмір нарахованої до виплати пенсії (в межах максимального розміру) є незмінним з 31.01.2021 року та складає 12383,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 05.09.2024 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 опікуна ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Позивач наголошує, що розмір пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 проведено не у відповідності до вимогу Закону, внаслідок чого суттєво зменшений розмір пенсійної виплати.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства І А групи і перебував на утриманні свого батька до дня його смерті. з 31.01.2021 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у справі №340/3214/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №81 від 18.05.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 70% від розміру пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_3 , обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити, з врахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 31.01.2021 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_3 , обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з врахуванням довідки, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області №146 від 19.02.2020 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідач на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 року у справі №340/3214/24 призначив ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ. Проте виплата пенсії проводиться з врахуванням пункту 13-2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, за яким, максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах, зокрема Закону України Про державну службу, не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та розрахована з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленого з 01.01.2021 - 1769,00 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та вимагає проведення обрахунку належних до виплати сум пенсії ОСОБА_1 здійснювати з врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого Законами України Про державний бюджет, починаючи з 31.01.2021 року та в подальшому, а саме:

- з 31.01.2021 по 30.06.2021 враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1769 грн.

- з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1854 грн.

- з 01.12.2021 року по 30.06.2022 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 1934 грн.

- з 01.07.2022 року по 30.11.2022 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2027 грн.

- з 01.12.2022 року по 31.12.2023 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2027 грн.

- з 01.01.2024 року враховувати прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2361 грн.

Із вимогою провести обрахунок пенсії з врахуванням прожиткового мінімуму, визначеного відповідним Законом України Про державний бюджет на дату проведення розрахунку, заявою від 16.03.2024 року (а.с. 47) позивач звернувся до відповідача та у відповідь отримав відмову у такому перерахвнку від 02.04.2024 року №3805-3361/П-02/8-1100/24 (а.с. 49), яка й стала підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач призначив позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, відповідно, розмір пенсійної виплати позивачу у зв`язку з втратою годувальника склав 12383,00 гри (17690,00 грн. х 70%) та залишається не змінним з 31.01.2021 року, довічно, згідно протоколу перерахунку від 28.12.2023 року (а.с. 197).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу № 889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частинами 12-13 статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років, непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Право ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України Про державну службу, у розмірі 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, або 50% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), вже було встановлено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року у справі №340/1742/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2023 року; обов`язок врахування при обчисленні пенсії на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ довідки, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області №146 від 19.02.2020 року, визначено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 року у справі №340/3214/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 року.

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу.

Виконуючи рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/3214/23 від 28.06.2023 року, відповідач керувався пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI, відповідно до якого з 01.01.2020 максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Закон №2464-VІ визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, стаття 1 Закону №2464-VІ містить пункти 4 та 5, відповідно до змісту яких, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок; мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Дані категорії збалансовують нарахування єдиного внеску і визначають мінімум та максимум для його обчислення.

Застосування даних величин не свідчить ні про те, що суми доходу застрахованої особи понад максимальну величину, визначену пункту 4 статті 1 Закону №2464-VІ, є сумою заробітку, з якої протиправно не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і не свідчить про те, що застрахована особа має дохід або дохід у більшому розмірі при сплаті мінімального страхового внеску.

Так як з 01.01.2020 розмір мінімальної заробітної плати становив 4723,00 грн, таким чином сума максимальної величини бази нарахування єдиного внеску склала 70845,00 грн (4723,00 грн х 15), і саме такий розмір заробітної плати застосований Головним управлінням для розрахунку пенсії.

Отже, розмір пенсії годувальника ОСОБА_3 , обчисленої відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, становить 42507,00 грн (70845,00 грн х 60%), що відповідає наведеним нормам Закону.

Разом з тим, відповідно до пункту 13-2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах, зокрема Закону України Про державну службу, не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Станом на 31.01.2021 року (станом на день призначення позивачу пенсії) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 1769 грн.

Після застосування обмеження, визначеного пунктом 13-2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058, розмір пенсії померлого годувальника з 31.01.2021 року складає 17690,00 грн (1769,00 грн х 10, де 1769,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений з 01.01.2021).

З матеріалів справи видно, що відповідач призначив позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, відповідно, розмір пенсійної виплати позивачу у зв`язку з втратою годувальника склав 12383,00 гри (17690,00 грн. х 70%) та залишається не змінним з 31.01.2021 року, довічно, згідно протоколу перерахунку від 28.12.2023 року (а.с. 197).

Відтак, відповідач правомірно призначив пенсію позивача в межах десяти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1769,00х10=17690,00), у розмірі 70% від розміру пенсії годувальника (1796,00х10х70%=12383,00).

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що чинним законодавством не передбачено можливості проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, щоразу при зміні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на чому наполягає позивач у своєму позові, а отже позовні вимоги у цій частині не ґрунтуються на вимог законодавства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду, в межах доводів скарги відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 опікуна ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 в адміністративній справі № 340/4966/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Шлай