Справа № 420/83/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/83/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), в якому позивачка просить суд: - визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого їй - ОСОБА_1 , нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2024 роки; - зобов`язати в/ч НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату їй - ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Позивачка зазначила, що проходила військову службу у Державній прикордонній службі України та 15.03.2024 її виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення частини, у зв`язку зі звільненням з військової служби. Вподальшому нею встановлено, що під час здійснення виплат їй невірно обчислено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 та 2024 роки, оскільки обчислена без додаткової винагороди, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 23.09.2024 по справі №240/32125/23, від 07.11.2024 по справі №240/23909/23, від 06.12.2024 по справі №240/12225/23, позивачка зазначила, що додаткова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється компенсація за невикористану відпустку, однак протиправно не була включена відповідачем при здійсненні відповідних нарахувань та виплат.

Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року поновлено позивачці строк звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 10.02.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника в/ч НОМЕР_3 про залишення позову без розгляду по справі.

Ухвалою суду від 10.02.2025 витребувано у відповідача довідку про нараховане позивачці грошове забезпечення в період її служби у в/ч НОМЕР_2 , із зазначенням відомостей про виплату додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168. Зупинено провадження по справі до надання доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2025 року поновлено провадження по справі, продовжено розгляд справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що Інструкція №558 розкриває і реалізує порядок нарахування і виплати цієї компенсації, відповідно до абз. 3-4 п.6 глави 8 розділу V якої грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, включення до грошової компенсації за невикористані дні відпустки одноразових додаткових видів грошового забезпечення, таких як додаткова грошова винагорода, чинним законодавством не передбачено.

Представник наголошував, що постанови ВС, на які посилається позивачка та інших пов`язаних правових висновках, Верховний Суд припустив фундаментальну помилку, оскільки застосував до спірних відносин редакцію Постанови №168, яка втратила чинність на момент їх виникнення.

Саме в первинній редакції Постанови №168 від 28.02.2024 року розмір додаткової винагороди для військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно, і саме в цій редакції цій винагороді був наданий щомісячний характер.

Однак в подальшому додаткова винагорода надавалась в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила військову службу у Державній прикордонній службі України.

Наказом начальника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) від 12.03.2024 №145-ос позивачку звільнено з посади техніка відділення застосування системи оптико-електронного спостереження прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) за п.п. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також своїми батьками, які за висновком медико-соціальної експертної комісії, лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Наказом начальника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) від 15.03.2024 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Також вказаним наказом вирішено виплатити позивачці грошову компенсацію невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 та 2024 роки.

25.11.2024 року позивачка звернулася до в/ч НОМЕР_2 із заявою, у якій просила перерахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, обчисливши їх суму з урахуванням винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Листом від 23.12.2024 №09/М-14046/ НОМЕР_4 в/ч НОМЕР_2 повідомила, що додаткову винагороду включено до додаткових видів грошового забезпечення на час дії воєнного стану. В свою чергу, відповідно до п.2 розділу І Інструкції №558, встановлено, що місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). Тому, виплату грошової компенсації було проведено у відповідності до вимог керівних документів під час виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби.

Предметом спору у цій справі є правильність обчислення розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно з ч.1,2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частина 3 ст.9 Закону встановлює, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

За змістом абз.3 п.14 ст.10-1 Закону у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної та додаткової відпусток.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 №558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція №558), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема, в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах).

Згідно з п.2 розділу І Інструкції №558 термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Згідно з п.п.6 п.8 розділу V Інструкції №558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває наразі.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції від 28.02.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позивачка вважає, що має право на включення додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення з якого обчислено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.

Згідно з особистими картками на грошове забезпечення за 2022-2024 роки та архівними відомостями за вказаний період, позивачці в період служби виплачувалась «Додаткова винагорода постанова КМУ від 28.02.2022 №168 (30000)», а саме:

у 2022 році в березні 29 550,69 грн, в квітні 5 806,45 грн, з травня по листопад 30000 грн щомісячно, в грудні 60 000 грн;

у 2023 році в лютому 30 000 грн, в березні 20 357,14 грн, в квітні 20 322,58 грн, в травні 20 000 грн, в червні 22 258,06 грн, у вересні 27 419,36 грн, в жовтні 10 000 грн, в листопаді 12 580,65 грн, в грудні 11 000 грн;

у 2024 році у січні 12 580,65 грн, в лютому 17 419,35 грн, у березні 10 344,83 грн, в квітні 5 806,45 грн.

Таким чином, у період проходження позивачкою військової служби у в/ч НОМЕР_2 їй нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Верховний Суд у постанові від 20.08.2024 у справі №420/693/23 розлянув питання обчислення розміру компенсації за основну та додаткові відпустки військовослужбовцям Держприкордонслужби.

Верховний Суд зазначив, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги на оздоровлення, п.п.6 п.8 розділу V Інструкції №558 не містять жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої компенсації. Навпаки, за умовами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.08.2024 у справі №420/693/23, та вважає, що винагорода, запроваджена постановою КМУ №168 і виплачувана позивачці як щомісячний додатковий вид грошового забезпечення, має враховуватися у загальній сумі грошового забезпечення для обчислення компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості застосування вказаних правових висновків, у зв`язку із застосуванням Верховним Судом до спірних відносин нечинної редакції Постанови №168, якою передбачалась виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно без урахування пропорційності, враховуючи наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесено зміни до постанови №168, зокрема, в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Таким чином, зміни, внесені постановою КМУ від 07.07.2022 №793 до постанови №168, стосувались не щомісячності виплати додаткової винагороди, що є вирішальним для вирішення питання про її врахування при обчисленні компенсації за відпустку, а саме розміру такої винагороди.

Оскільки судом встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснювалася позивачці відповідно до чинної редакції Постанови №168, а їх розмір коригувався залежно від періоду служби та визначених постановою умов, суд вважає, що така допомога підлягає врахуванню при обчисленні розміру компенсації за відпустку.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.2 ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною1 ст.6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислена ОСОБА_1 грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2024 роки, сум додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2024 роки, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва