Справа № 560/12691/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12691/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

06 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1.Короткий зміст позовних вимог.

1.1. ОСОБА_1 звернулась 30.08.2024 до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила зарахувати періоди трудової діяльності:

- з 29.07.1987 року по 06.11.1987 року на посаді чергової стрілочного поста в службі експлуатації залізнодорожнього цеху Жданівського металургійного комбінату «Азовсталь» Донецької області, стаж роботи на якому склав 3 місяці 7 днів;

- з 15.07.1988 року по 11.02.1992 року на посаді костелянші Жданівського комбінату громадського харчування Донецької області, стаж роботи у якому склав 3 роки 6 місяців 26 днів;

- 01.07.1990 року по 01.05.1996 року на базі відпочинку Новосибірського філіалу Науково дослідницького інституту хімічного машинобудування на посаді сторожа, стаж роботи на якому склав 5 років 9 місяців;

- з 20.05.1996 року по 08.06.1997 року на Деражнянському приватному підприємстві «Прогрес» Хмельницької області на посаді касира, стаж роботи на якому склав 1 рік 18 днів;

- 13.03.2000 року по 29.12.2001 року подвійний розмір страхового стажу на посаді сестри-господарки Маріупольського протитуберкульозного диспансеру Донецької області, який складає 1 рік 9 місяців 16 днів, що в загальному складає 12 років 5 місяців та 7 днів, а з врахуванням зарахованого страхового стажу 17 років 8 місяців 8 днів, страховий стаж становить 30 років 1 місяць та 15 днів, та призначити пенсію за віком з дня звернення за пенсією, тобто з 14 лютого 2024 року".

1.2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 14.02.2024 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 2200-0215-8/29265 від 25.03.2024 повідомило, що рішенням головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 № 42 повідомлено про відсутність у позивачки необхідного загального страхового стажу, який повинен становити, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років після досягнення віку 60 років. Також зазначено, що до трудового стажу не враховано періоди роботи позивачки, згідно із дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_1 , до надання документу про зміну прізвища та згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 29.07.1987 року по 06.11.1987 року (запис про звільнення завірено печаткою, яка не придатна до читання); з 15.07.1988 року по 11.02.1992 року (вбачається розбіжність між датою звільнення 11.02.1992 року і наказом про звільнення 12.11.1992 року)

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1. ОСОБА_1 14.02.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про призначення їй пенсії за віком.

2.2. За результатами розгляду поданої заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 2200-0215-8/29265 від 25.03.2024 повідомило позивачку, що ним прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та додано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 № 42 та вказано, що згідно наданих позивачкою до заяви документів, її стаж є недостатнім для призначення пенсії. До трудового стажу не враховано періоди роботи згідно із дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_3 до надання документу про зміну прізвища та згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 з 29.07.1987 року по 06.11.1987 року (запис про звільнення завірено печаткою, яка не придатна до читання); з 15.07.1988 року по 11.02.1992 року (вбачається розбіжність між датою звільнення 11.02.1992 року і наказом про звільнення 12.11.1992 року).

3.Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено частково.

3.2. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 № 42.

3.3. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: з 29.07.1987 року до 06.11.1987 року на посаді чергової стрілочного поста в службі експлуатації залізнодорожнього цеху Жданівського металургійного комбінату «Азовсталь» Донецької області та з 15.07.1988 року до 11.02.1992 року на посаді кастелянші Жданівського комбінату громадського харчування Донецької області.

3.4. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі період трудової діяльності з 13.03.2000 року до 29.12.2001 на посаді сестри-господарки Маріупольського протитуберкульозного диспансеру Донецької області.

3.5. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2024 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у цьому рішенні суду.

3.6. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

4.Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1. Відповідачі просять скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що на думку останнього призвело до неправильного вирішення питання.

4.2. У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1. Як встановлено статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

1.2. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

1.3. Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

1.4. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

1.5. Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , у якій в розділі відомості про роботу трудової книжки позивачки містяться такі записи щодо її трудової діяльності у спірні періоди, а саме: 29.07.1987 (запис. №33) по 06.11.1987 року (запис № 34), (25 арк. справи) та з 15.07.1988 року (запис № 35) по 11.02.1992 (запис № 36), (26 арк. справи).

1.6. Записи № 33 та № 34 про звільнення з роботи засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками підприємств. При цьому, відтиск печаток нечіткий (арк. справи 25).

1.7. Також судом встановлено, що записи № 33, № 34 та № 35 (26 арк. справи) у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 містять відомості про роботу на посаді костелянші Жданівського комбінату громадського харчування Донецької області, а також засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками підприємства.

1.8. Суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок на момент внесення спірних записів про звільнення позивачки врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, від 20.06.1974 № 162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (далі - Інструкція № 162).

1.9. Пунктом 2.3 Інструкції № 162 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

1.10. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

1.11. Як встановлено судом та вказано вище, записи № 33 та № 34 про звільнення з роботи засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками підприємств, проте відтиск печаток нечіткий (арк. справи 25)., а також записи №33, №34 та №35 (26 арк.справи) у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками підприємства.

1.12. Водночас, суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення такої.

1.13. Як свідчать матеріали справи, у трудовій книжці позивачки зазначені записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які належним чином завірені підписом роботодавця.

1.14. Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 № 42. Відтак, до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає до зарахуванню періоди з 29.07.1987 року по 06.11.1987 року на посаді чергової стрілочного поста в службі експлуатації залізнодорожнього цеху Жданівського металургійного комбінату «Азовсталь» Донецької області та з 15.07.1988 року по 11.02.1992 року на посаді костелянші Жданівського комбінату громадського харчування Донецької області.

1.15. При цьому, ГУ ПФУ в м. Києві має зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 29.07.1987 року по 06.11.1987 року на посаді чергової стрілочного поста в службі експлуатації залізнодорожнього цеху Жданівського металургійного комбінату «Азовсталь» Донецької області та з 15.07.1988 року по 11.02.1992 року на посаді кастелянші Жданівського комбінату громадського харчування Донецької області.

1.16. Щодо зарахування до страхового стажу позивачки періоди її трудової діяльності з 13.03.2000 року по 29.12.2001 року подвійного розміру страхового стажу на посаді сестри-господарки Маріупольського протитуберкульозного диспансеру Донецької області, то суд зазначає таке.

1.17. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

1.18. Судом встановлено, що у трудовій книжці НОМЕР_3 ОСОБА_1 міститься запис про період трудової діяльності , а саме: з 13.03.2000 (запис № 9), (31 арк. справи) року по 29.12.2001 (запис № 10), (31 арк. справи) на посаді сестри-господарки Маріупольського протитуберкульозного диспансеру Донецької області.

1.19. Зважаючи на викладене вище, період, що зазначений у трудовій книжці НОМЕР_3 ОСОБА_1 міститься запис про період трудової діяльності, а саме: з 13.03.2000 (запис № 9), (31 арк. справи) року по 29.12.2001 (запис № 10), (31 арк. справи) на посаді сестри-господарки Маріупольського протитуберкульозного диспансеру Донецької області, підтверджує позовні вимоги позивачки у цій частині і вони підлягають задоволенню.

1.20. Окрім того, оскільки, відповідачі не розглянули заяву позивачки від 14.02.2024 із долученими документами в порядку, передбаченим пенсійним законодавством, не дослідили та не надали оцінку всім обставинам, які мають значення для вирішення питання, враховуючи зараховані судом періоди, тому Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

1.21. Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

1.22. Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.