Справа № 420/2649/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2649/24
У Х В А Л А

06 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернувся Дяченко Олексій Володимирович, діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.01.2018 року по 23.12.2023 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.01.2018 року по 23.12.2023 року у сумі 420 944 гривні 46 копійок включно відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 06.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2024 року представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пунктів 7 та 8 ст. 240 КАС України. Зокрема, вказує, що позов не відповідає ст. 160, 161 КАС України з огляду на те, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, до заяви додано скан довіреності, а згідно позову оригінали у позивача; відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Представником позивача подано відсканований позов разом із додатками як єдиний документ, при цьому на кожний додаток не накладено ЕЦП, а відтак взагалі не зрозуміло чи підписаний позов чи ні. Звертає увагу суду, що підпис представника накладено на документ, так само аналогічний підпис накладено на клопотання та при виділенні фрагменту вбачається, що підпис має ознаки вирізаного підпису вставленого в позов та клопотання як фотоелемент. Крім того, вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду через факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо залишення позову без розгляду з огляду на вказані доводи представника відповідача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява у цій справі подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представником позивача, в особі Дяченка Олексія Володимировича, який діє має повноваження за довіреністю від 28.01.2023 року, виданою позивачем - ОСОБА_1 , та посвідченою приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Носовим В.В, зареєстровано в реєстрі за № 102, та підписана електронно-цифровим підписом ОСОБА_2 .

Відповідно до абзаців 2, 3 частини 8 статті 18 КАС України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п 5.6. Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 року, в редакції, що діяла на час звернення представника позивача до суду, користувач єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - особа, яка пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «електронний кабінет», пройшла автентифікацію та якій наданий доступ до підсистем єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи відповідно до її повноважень.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система забезпечує обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами та установами в системі правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу (п 6.5 Положення ).

Відповідно до пункту 9 Положення процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до абз.1 п. 11 Положення процедура реєстрації Електронного кабінету фізичної особи та фізичної особи - підприємця здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису такої особи.

Відповідно до пункту 13 Положення, для автентифікації в Електронному кабінеті користувач використовує чинний сертифікат відкритого ключа та особистий ключ кваліфікованого електронного підпису, що зберігається на захищеному носії особистих ключів або на звичайному носії інформації.

Відповідно до пункту 16 Положення, процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Підсистема «Електронний суд» - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (п. 24 Положення).

Відповідно до п.27 Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Таким чином, законодавцем надано сторонам та учасникам справи альтернативне право звернення до суду з позовними заявами, в електронній формі (з обов`язковою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та підписанням вказаних документів власним електронним підписом) або в паперовій формі (з обов`язковим скріпленням вказаних документів власноручним підписом учасника справи (його представника)).

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №9901/335/20 та від 01.07.2021 року у справі №9901/76/21.

Згідно листа Державної судової адміністрації України №15-17888/21 від 04.10.2021 року, кваліфікований електронний підпис, накладений на документи, що надсилаються до суду з використанням підсистеми «електронний суд», перевіряється автоматично засобами цієї підсистеми.

Проаналізувавши наведені вище норми, суд вважає за необхідне зазначити, що подання будь-якого документа, зокрема позовної заяви, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» обов`язково передбачає накладення електронного цифрового підпису, дійсність якого перевіряється системою автоматично.

А ні Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а ні Інструкція користувача Електронного кабінету ЄСІТС не містить імперативних приписів щодо обов`язкового використання вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм при подання документів до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

Разом з тим, позовна заява подана представником позивача в електронному вигляді через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з доданими до неї файлами (додатками), які підписані кваліфікованим електронним підписом, про що зазначено в самій позовній заяві.

Щодо зауваження представника відповідача до змісту позову в частині його не відповідності ст.ст. 160, 161 КАС України, то суд вказує що в змісті позовної заяви представником вказано що Іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подано. Оригінали доказів долучених до позовної заяви знаходяться у позивача".

Вищевказаним спростовуються твердження представника відповідача щодо відсутності підпису представника позивача на позові, а також його не відповідності ст.ст. 160, 161 КАС України.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача в частині пропуску позивачем строку звернення до суду, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в справі № 240/532/20 (постанова від 11.02.2021) сформулював висновок згідно із яким строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як і у даному випадку, охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, а саме строк звернення до суду обмежується місячним строком.

Аналогічних висновків щодо застосування місячного строку звернення до суду у подібних правовідносинах також дійшов Верховний Суд у постанові від 18.05.2023 у справі № 420/9651/22.

За змістом позовних вимог, нарахування середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України пов`язане з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2016 року у розмірі 3651,43 грн. та індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 73 256,04 грн.

Зазначені складові грошового забезпечення відповідач виплатив позивачу на виконання судових рішень, після чого останній звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України, зокрема на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 420/3776/21 відповідачем сплачено 25.06.2021 р суму у розмірі 3651,43 грн та на на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. у справі №420/19953/21 відповідачем 24.12.2023 року сплачено 73 256,04 грн.

Проте, звернувшись до суду із цим позовом 24.01.2024 (дата реєстрації позовної заяви відділом документального забезпечення суду), позивач пропустив місячний строк звернення до суду, визначений частиною 5 статті 122 КАС України, в частині заявлених вимог про нарахування середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2016 року у розмірі 3651,43 грн. з огляду на дату виплати відповідачем вказаної суми 25.06.2021 р.

За змістом частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, залишення судом позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду передбачає оцінку наведених позивачем підстав пропуску строку звернення до суду на предмет їх поважності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі № 380/9929/21.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Оскільки позивачем не надано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, то йому пропонується надати до суду вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Враховуючи, що після відкриття провадження у цій справі, судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, позов підлягає залишенню без руху з наданням права позивачу звернутись до суду з заявою про поновлення строку з відповідним обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст.166,167, 241,243,248 КАС України, суд,-

ухвалив:

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду в частині заявлених вимог про нарахування середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП України за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2016 року у розмірі 3651,43 грн. із обов`язковим зазначенням обставин та причин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів або докази дотримання строку звернення до суду з даним позовом.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна