Справа № 340/6210/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження в частині позовних вимог

06 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6210/24

провадження № 2-ап/340/6/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заборгованість по його пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн позачергово протягом 30 днів з моменту наступного (з дня набрання рішення суду по даній справі законної сили) надходження бюджетних коштів для виплати пенсіонерам заборгованості;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області інфляційну різницю у вигляді 3% річних за кожен рік невиплати заборгованості, що складає 6% від суми боргу, що відповідно до суми боргу 113527,78 грн становить 6811,67 грн на користь позивача.

Ухвалою від 27.09.2024 відмовлено у відкритті провадження.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 про відмову у відкритті провадження у справі скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 22.01.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі 340/286/22 визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язано здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі вказаної вище довідки з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та виплатити недоотриману доплату до пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснило перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення суду по справі, однак на момент звернення до суду з цією позовною заявою рішення суду по справі 340/286/22 виконане не в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на разі не виплачує позивачу заборгованість з пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.06.2022 року в сумі 113 527,78 грн, що виникла за рішення суду по справі 340/286/22.

Позивач звернувся до відповідача та просив виконати рішення суду по справі 340/286/22 у повному обсязі.

На заяву позивач отримав лист-відповідь від 08.04.2024 №3999-3958/0-05/8-1100/24 з відмовою виконати рішення суду через відсутність відповідного фінансування.

Позивач вважає такі дії протиправними просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вказану заборгованість в сумі 113527,78 грн, а також просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області інфляційну різницю у вигляді 3% річних за кожен рік невиплати заборгованості, що складає 6% від суми боргу, що відповідно до суми боргу 113527,78 грн становить 6811,67 грн.

29.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. У відзиві відповідач просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з тим, що даний спір за предметом є тотожним у спорі провадження справи 340/286/22, рішенням у якому вже визнано протиправними дії відповідача та здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії позивача та подальшу виплату заборгованості.

Суд дослідив матеріали справи встановив наступне.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі 340/286/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області що полягає у не перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст.51, 63 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 16 липня 2021 року №9002. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 01.12.2019 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 16 липня 2021 р. № 9002 Про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше виплачених сум.

11.06.2022 року рішення набрало законної сили. Кіровоградським окружним адміністративним судом 15.08.2022 видано виконавчий лист.

На виконання рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснило перерахунок пенсії позивача. Сума заборгованості, яка виникла після проведення перерахунку, склала 113 527,78 грн (а.с.5-6).

Позивач 03.04.2024 звернувся до відповідача з заявою та просив виплатити йому суму 113 527,78 грн, яка виникла за результатами перерахунку пенсії (а.с.57).

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області листом вих.№3999-3958/О-05/8-1100/24 від 08.04.2024 повідомив про відсутність у нього видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів. Повідомив, що на даний час забезпечено фінансування виплат за судовими рішеннями, які набрали законної сили, по 19.09.2020 включно (а.с.56).

Посилаючись на те, що така сума, яку за рішенням від 11.05.2022 у справі 340/286/22 відповідач зобов`язаний виплатити позивачеві, на разі йому не перерахована, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та, зокрема, просить її стягнути на його користь.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У даній справі суд відмовляв у відкритті провадження з тих підстав, що такий спір вже розглянуто судом у справі 340/286/22. Питання ж про зміну способу та порядку виконання рішення, врегульовані ст.378 КАС України.

Натомість, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року таку ухвалу скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, в тому числі, і в частині позовних вимог про заміну зобов`язальної частини вищевказаного рішення суду на стягнення суми.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 22.01.2025 суд зобов`язував ОСОБА_1 надати документальні докази вирішення питання в провадженні справи №340/286/22 з приводу зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Позивач пояснив, що такими доказами він вважає неодноразове порушення питання перед Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області з приводу необхідності виконати рішення суду: звернення до відповідача з заявами про перерахування коштів. Документальних доказів звернення до суду з заявою з приводу зміни способу та порядку виконання судового рішення позивач суду не надав.

Суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області не є заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення в розумінні статті 378 КАС України, оскільки компетенцією щодо такої зміни наділено лише суд, що розглядав спір між сторонами, тобто суд у справі №340/286/22, а боржник (відповідач) не має права самостійно змінити спосіб та порядок виконання такого судового рішення, за яким у нього виник обов`язок перед позивачем.

Відповідно до даних із системи "Діловодство спеціалізованого суду" Кіровоградського окружного адміністративного суду, встановлено, спосіб та/або порядок виконання судового рішення в провадженні справи №340/286/22 не змінювався.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд вважає, що провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн слід закрити в зв`язку з наступним.

Така підстава для відмови у відкритті провадження та закриття відкритого провадження у справі як існування рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі (закрити провадження, якщо воно вже відкрито).

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 07.12.2023 у справі №160/19012/21.

На це посилався і суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу про відмову у відкритті даного провадження.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи №340/286/22 була протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що виразилася в непроведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 16 липня 2021 року №9002 та зобов`язання вчинити певні дії.

У справі, що розглядається, предметом позову є незгода позивача з невиконанням відповідачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі №340/286/22, зокрема, в частині виплати нарахованої та облікованої в рамках його виконання заборгованості пенсії на загальну суму 113527,78 грн.

Суд вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову в цій частині зберігається.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18, від 05.05.2022 у справі №380/11595/20.

Такого ж висновку Верховний Суд дотримується і в подальшому (постанова від 23.10.2024 у справі справа № 320/25216/23 адміністративне провадження №К/990/10603/24).

Крім того, в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі №611/26/17, від 07.02.2022 у справі №200/3958/19-а.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2024 у справі № 520/7983/21, аналізуючи положення статті 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дійшов висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Подібний висновок також сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.02.2022 у справі № 520/3601/19, від 01.06.2022 у справі №640/25836/20 та від 26.07.2023 у справі № 640/17504/19.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону № 1404-VIII йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 16.02.2019 у справі № 816/2016/17 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 320/19014/23, від 21.02.2024 у справі № 140/17323/23 та від 19.09.2024 у справі № 400/3650/24.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищевказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06.08.2024 у справі № 560/4755/20, від 14.08.2024 у справі № 580/5660/22, від 19.09.2024 у справі № 400/3650/24.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невиконанні судового рішення у справі №340/286/22. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Також може використовувати інші процесуальні засоби, які передбачено на стадії виконання судового рішення.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 400/3416/20, від 06.08.2024 у справі № 560/4755/20, від 14.08.2024 у справі №580/5660/22, від 21.08.2024 у справі № 200/63/23.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для закриття провадження у справі в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн, що виникла за рішенням №340/286/22 та про стягнення цієї заборгованості.

Керуючись ст.ст.238, 241, 246, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн та про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 113527,78 грн позачергово протягом 30 днів з моменту наступного надходження бюджетних коштів для виплати пенсіонерам заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА