Справа № 420/15843/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15843/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 17.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів Шляхтицького О.І., Семенюка Г.В.,розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 420/15843/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа.

На зазначену ухвалу позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року зазначена апеляційна скарга внаслідок неповажності підстав пропуску строку для подачі апеляційної скарги залишена без руху та надано апелянту строк для наведення поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження спірного рішення суду першої інстанції терміном десять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказана ухвала апеляційного суду була отримана апелянтом 20.05.2025 року.

На виконання вимог ухвали апелянтом надано заяву про поновлення строку, до якої додано копії медичної документації.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

- на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 17.12.2024 року була отримана апелянтом 18.12.2024 року, що підтверджується апелянтом у доводах апеляційної скарги, тобто крайній строк на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу 02.01.2025 року.

При цьому, до апеляційного суду скарга направлена засобами поштової кореспонденції 14 лютого 2025 року.

В обґрунтування причин пропуску строку апелянтом зазначено, що 07 червня 2023 року та 24 січня 2024 року йому було проведено хірургічні операції та призначена ІІ група інвалідності.

До заяви апелянтом було додано копії виписок з медичної карти, щодо перебування на стаціонарному лікуванні з 22.01.2024 по 28.01.2024, з 06.06.2023 по 12.06.2023 та довідки про проходження медичних процедур обстежень 20.12.2024, 24.12.2024, 25.12.2024, 27.12.2024, 14.01.2025, 24.01.2025.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 20.12.2024, 24.12.2024, 25.12.2024, 27.12.2024 апелянт не знаходився на стаціонарному лікуванні, а проходив медичні обстеження, які займають обмежений проміжок часу. При цьому, апелянтом не було надано суду листків непрацездатності (лікарняних) за вказані періоди.

Інші періоди щодо яких апелянтом надано копії медичних документів не входять у період строку апеляційного оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року (з 18.12.2024 по 02.01.2025) та відповідно, суд не надає їм оцінки.

Разом з тим, апелянтом не надано жодних доказів поважності причин пропуску строку за періоди з 18.12.2024-19.12.2024, 23.12.2024, 28.12.2024-02.01.2024.

Щодо вказаних періодів апелянт зазначив, що він до останнього сподівався на законослухняність представників відповідача, про те вказане не є поважною причиною пропуску строку в розумінні норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, оскільки апелянтом не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущенного строку та з урахуванням тієї обставини, що положення КАС України передбачають відмову у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк