Справа № 420/33933/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33933/23

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:24.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі незначної складності, справа розглянута за правилами ч.1 ст. 257, ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (ВЧ НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (ВЧ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій або бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (ВЧ НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ) про:

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_2 , що полягає у не нарахуванні та не виплаті у повному розмірі - відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168) (в редакції від 01 вересня 2022 року) та Наказу АДПСУ №628/0/081-22АГ від 09 грудня 2022, ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану за січень 2023 року;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 , нарахувати та виплатити у повному розмірі - відповідно до вимог Постанови №168 та Наказу АДПСУ №628/0/081-22АГ від 09 грудня 2022, ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану за січень 2023 року;

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_2 , що полягає у не нарахуванні та не виплаті у повному розмірі - відповідно до вимог Постанови №168 та Наказу МВС №36 від 26 січня 2023, ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з 01 лютого 2023 року по 31 травня 2023 року;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 , нарахувати та виплатити у повному розмірі - відповідно до вимог Постанови №168 та Наказу МВС №36 від 26 січня 2023, ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану за період з 01 лютого 2023 року по 31 травня 2023 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що є військовослужбовцем та проходить військову службу у складі в/ч НОМЕР_2 . У спірні періоди позивач брав безпосередню участь у бойових діях, однак належного розрахунку по додатковій винагороді відповідно до вимог Постанови №168 із ним не проведено.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у спірних періодах позивач не перебував у районах ведення воєнних (бойових) дій та не виконував бойових завдань.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням. Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року адміністративний позов задоволений.

Визнані протиправними дії в/ч НОМЕР_2 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди на підставі Постанови №168 за періоди з 04 січня 2023 року-14 січня 2023 року, 30 січня 2023 року-12 лютого 2023, 17 лютого 2023 року-26 березня 2023, 31 березня 2023 року-04 квітня 2023, 20 квітня 2023 року-30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року-31 травня 2023 року не у повному розмірі.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_3 та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 04 січня 2023 року-14 січня 2023 року, 30 січня 2023 року-12 лютого 2023, 17 лютого 2023 року-26 березня 2023, 31 березня 2023 року-04 квітня 2023, 20 квітня 2023 року-30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року-31 травня 2023 року, збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно із Постановою №168 з урахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що надана відповідачем інформація не підтверджує обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що би давало підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені наступні обставини.

Позивач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з довідки військової частини НОМЕР_4 від 16 травня 2023 року №1870, яка видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у в/ч НОМЕР_2 , позивач у періоди з 04 січня 2023 року-14 січня 2023 року, 30 січня 2023 року-12 лютого 2023, 17 лютого 2023 року-26 березня 2023, 31 березня 2023 року-04 квітня 2023, 20 квітня 2023 року-30 квітня 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Підставою у довідці зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05 березня 2022 року №323т, бойові розпорядження оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 січня 2023 року №1548дск, від 22 лютого 2023 року №2497дск, від 18 березня 2023 року №3024дск, від 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01 січня 2023 року №25/6дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12 травня 2023 року №1916).

У довідці також зазначено, що вона є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової грошової винагороди під час дії воєнного стану.

Відповідно до витягу з довідки військової частини НОМЕР_4 від 12 червня 2023 року №2/2229, яка видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у в/ч НОМЕР_2 , позивач у період з 01 травня 2023 року-31 травня 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Підставою у довідці зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05 березня 2022 року №323т, бойові розпорядження оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 січня 2023 року №1548дск, від 22 лютого 2023 року №2497дск, від 18 березня 2023 року №3024т, від 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01 січня 2023 року №25/6дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07 червня 2023 року №2337).

У довідці також зазначено, що вона є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової грошової винагороди під час дії воєнного стану.

Згідно із довідкою №301 від 27 жовтня 2023 року позивачеві у січні 2023 року виплачено 65483,74 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, лютий 2023 року 30000 грн, березень 2023 року 30000 грн, квітень 2023 року 28064,52 грн, травень 2023 року 17000 грн.

Позивач вважає, що проведені із ним розрахунки є неповними, тому і звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність в матеріалах справи витягів з довідок військової частини НОМЕР_5 від 16 травня 2023 року №1870, військової частини НОМЕР_4 від 12 червня 2023 року №2/2229, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон №2232-XII), ст.ст. 1, 2, 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-ХІІ).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В першу чергу, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Із змісту положення частини другої ст. 12 КАС України вбачається, що в порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи незначної складності, але й інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.

Отож за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою ст. 12, частиною четвертою ст. 257 КАС України).

У цій справі суд першої інстанції, відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи та надалі здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції.

На день розгляду справи в суді першої інстанції, в режимі відеоконференції, сторони у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі процедура розгляду справи (тобто за правилами спрощеного або загального позовного провадження) не визначає та не змінює того факту, що ця справа є справою незначної складності.

Таким чином, зважаючи на положення ч.4 ст. 12, ч.4 ст. 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає. За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої ст. 257 КАС України).

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 460/6542/20, від 07 жовтня 2021 року у справі № 640/23517/20, від 30 червня 2022 року у справі № 640/27145/20, від 22 листопада 2022 року у справі № 320/8522/20.

Зважаючи на уже сформовану позицію Верховного Суду та той факт, що суд першої інстанції розглядаючи справу в порядку загального провадження витребував усі необхідні докази, дослідив та надав оцінку усім необхідним обставинам справи, колегія суддів вважає правильним розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У ч.1, ч.2 ст.2 Закону №2232-XII закріплено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята Постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168).

У п. 1 Постанови №168 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

25 березня 2022 року Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, яке того ж дня телеграмою №248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 2 цієї телеграми, яка застосовувалась до 01 червня 2022 року, передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлюється виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 грн. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 грн. іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Відповідно до п.3 телеграми документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

За змістом п.4 телеграми командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.6 телеграми).

Разом з тим, з 01 червня 2022 року застосовується порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначені Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23 червня 2022 року, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України.

Так, п.3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п.4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець, та які видаються у разі підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, що засвідчується Довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

При цьому, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.

Колегія суддів зазначає, що визначальним питанням у цій справі є встановлення обставин, які б підтверджували або спростовували твердження позивача щодо допущеної відповідачем протиправної бездіяльності у спірних відносинах.

Так, зі змісту наданого позивачем в якості доказу витягів з довідок в/ч НОМЕР_5 від 16 травня 2023 року №1870, в/ч НОМЕР_4 від 12 червня 2023 року №2/2229 вбачається, що останній брав участь у бойових діях на території Херсонської області.

У вказаних довідках зазначені бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтові журнали), журнали ведення оперативної обстановки; списки особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойові донесення; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань), які і є підставою формування документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, жодних документів, які б підтверджували недійсність цих довідок, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.

Отже, колегія суддів вважає, що зазначені довідки є належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що за наявності документів на підтвердження участі позивача у бойових діях у спірний період, у відповідача не було підстав для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу збільшеної додаткової винагороди.

Тому, твердження апелянта про те, що в/ч НОМЕР_2 відносно останнього допущено протиправну бездіяльність, є правомірним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (ВЧ НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.