Справа № 420/17762/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17762/24
Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024р. ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029711/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №290 від 17.08.2023р. на суму 224 384,08грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №290 від 17.08.2023р. на суму 224 384,08грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029712/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №331 від 17.08.2023р. на суму 73 994,4грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №331 від 17.08.2023р. на суму 73 994,4грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029707/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №338 від 18.08.2023р. на суму 23 076,9грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №338 від 18.08.2023р. на суму 23 076,9грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029709/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №359 від 18.08.2023р. на суму 164 949,1грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №359 від 18.08.2023р. на суму 164 949,1грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029710/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №360 від 18.08.2023р. на суму 21 276,55грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №360 від 18.08.2023р. на суму 21 276,55грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029708/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №361 від 18.08.2023р. на суму 29 668,92грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №361 від 18.08.2023р. на суму 29 668,92грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029703/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №382 від 19.08.2023р. на суму 57 544,46грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №382 від 19.08.2023р. на суму 57 544,46грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029701/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №383 від 19.08.2023р. на суму 231 816,02грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №383 від 19.08.2023р. на суму 231 816,02грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029705/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №394 від 19.08.2023р. на суму 173 476,8грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №394 від 19.08.2023р. на суму 173 476,8грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029704/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №403 від 19.08.2023р. на суму 62 267,15грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №403 від 19.08.2023р. на суму 62 267,15грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №11029706/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №408 від 19.08.2023р. на суму 95 528,16грн. та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну №408 від 19.08.2023р. на суму 95 528,16грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами здійснення господарських операцій ним сформовано та направлено на реєстрацію у ЄРПН, податкові накладні від 17.08.2023р. за №290, 331, від 18.08.2023р. за №338,359,360,361, від 19.08.2023р. за №382,383,394,403,408.

Проте, реєстрацію зазначених податкових накладних було зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.

На виконання цієї пропозиції позивач надав пояснення щодо зупинених податкових накладних разом із відповідними документами.

Однак, контролюючим органом прийнято рішення про відмову реєстрації вищевказаних податкових накладних в ЄРПН, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

Позивач зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків та переліку документів, які потрібно надати у квитанції про зупинення. Однак, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутній перелік документів, які потрібно було надати для підтвердження вказаної поставки товару. Позивач, звертає увагу суду, на той факт, що відсутність конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, а у подальшому прийняття рішення про відмову у реєстрації ПН, є нічим іншим як намаганням податкового органу поставити платника податків у стан правової невизначеності, та позбавити його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів. В той же час, під час надання пояснень контролюючому органу позивачем було надано достатній пакет документів, що підтверджує реальність проведених господарських операцій.

При цьому, позивач наголосив, що податковий орган прийняв оскаржувані рішення з підстав, начебто невідповідності поданих документів вимогам законодавства, проте ним не зазначено в чому саме полягають порушення, та які саме документи містять недоліки.

Таким чином, оскаржувані рішення податкового органу не відповідають вимогам діючого законодавства, а їх мотивувальна частина, а також підстави відмови у реєстрації податкової накладної не співпадають з підставами, які були зазначені як обґрунтування зупинення реєстрації податкових накладних.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029711/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №290 від 17.08.2023р. на суму 224 384.08грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №290 від 17.08.2023р. на суму 224 384.08грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029712/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №331 від 17.08.2023р. на суму 73 994,4грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №331 від 17.08.2023р. на суму 73 99,4грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029707/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №338 від 18.08.2023р. на суму 23 076,9грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №338 від 18.08.2023р. на суму 23 076,9грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029709/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №359 від 18.08.2023р. на суму 164 949,1грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №359 від 18.08.2023р. на суму 164 949,1 грн в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029710/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №360 від 18.08.2023р. на суму 21 276,55грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №360 від 18.08.2023р. на суму 21 276,55грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029708/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №361 від 18.08.2023р. на суму 29 668.92грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №361 від 18.08.2023р. на суму 29 668.92грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029703/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №382 від 19.08.2023р. на суму 57 544.46грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №382 від 19.08.2023р. на суму 57 544,46грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029701/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №383 від 19.08.2023р. на суму 231 816.02грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №383 від 19.08.2023р. на суму 231 816.02грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029705/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №394 від 19.08.2023р. на суму 173 476,8грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №394 від 19.08.2023р. на суму 173 476.8грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029704/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №403 від 19.08.2023р. на суму 62 267,15грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №403 від 19.08.2023р. на суму 62 267,15грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано Рішення №11029706/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №408 від 19.08.2023р. на суму 95 528,16грн. та зобов`язано ДПС України зареєструвати Податкову накладну №408 від 19.08.2023р. на суму 95 528,16грн. в ЄРПН днем подання такої накладної на реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Авангард-Опт» судовий збір у розмірі 13 323,2грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «Авангард-Опт» судовий збір у розмірі 13 323,2грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» було надано усі необхідні для реєстрації податкових накладних первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарських операцій, проте, податковим органом не надано належної оцінки цим первинним документам, що і стало помилковою підставою для прийняття рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ТОВ«АВАНГАРД-ОПТ», , зареєстроване юридичною особою 5.11.2019р.. Основним видом діяльності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» за КВЕД є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Для здійснення господарської діяльності ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» закуповує товари у постачальників з метою їх подальшого перепродажу для отримання прибутку.

При здійсненні основного виду господарської діяльності, між ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» (як продавцем) та ПП «Херсон Групп-М» (код ЄДРПОУ - 37840072) (як покупцем) (надалі сторони) було укладено Договір поставки за №АО-09/20 від 7.09.2020р. (надалі - Договір), відповідно до Договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором. Також, відповідно до Договору кількість, асортимент та ціни на товар узгоджуються між продавцем та покупцем у видаткових накладних; оплата кожної окремої партії товару здійснюється протягом 14 днів з моменту отримання відповідної партії товару від продавця.

Так, за результатами здійснення господарських операцій за Договором поставки за №АО-09/20 від 7.09.2020р. в процесі здійснення господарської діяльності позивач склав та направив для реєстрації в ЄРПН: за №290 від 17.08.2023р., за №331 від 17.08.2023р., за №338 від 18.08.2023р., за №359 від 18.08.2023р., за №360 від 18.08.2023р., за №361 від 18.08.2023р., за №382 від 19.08.2023р., за №383 від 19.08.2023р., за №394 від 19.08.2023р., за №403 від 19.08.2023р., за №408 від 19.08.2023р..

Проте, Квитанціями ДПС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН реєстрація вказаних податкових зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 11.12.2019р. за №1165 (зі змінами). Та зазначено, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків (додаток 1 Порядку). Додатково повідомлено показники «D» та «Р» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання приписів податкового законодавства та зазначених квитанцій податкового органу, 6.05.2024р. товариство направив повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено щодо податкових накладних, до яких було додано, зокрема: договори оренди, договори постачання, акти звіряння, видаткові накладні, ТТН, витяги з оборотно-сальдової відомості та інші підтверджуючи документи.

Однак, Комісія ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла оскаржувані рішення: за №11029711/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №290 від 17.08.2023р. на суму 224 384,08грн.; за №11029712/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №331 від 17.08.2023р. на суму 73 994,4грн., за №11029707/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №338 від 18.08.2023р. на суму 23 076,9грн.; за №11029709/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №359 від 18.08.2023р. на суму 164 949,1грн.; за №11029710/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №360 від 18.08.2023р. на суму 21 276,55грн., за №11029708/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №361 від 18.08.2023р. на суму 29 668,92грн., за №11029703/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної за №382 від 19.08.2023р. на суму 57 544,46грн.; за №11029701/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №383 від 19.08.2023р. на суму 231 816,02грн.; за №11029705/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №394 від 19.08.2023р. на суму 173 476,8грн.; №11029704/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №403 від 19.08.2023р. на суму 62 267,15грн.; №11029706/43331493 від 9.05.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №408 від 19.08.2023р. на суму 95 528.16грн..

Підставами для відмови зазначено: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погодившись із зазначеними рішеннями податкового органу та вважаючи, що до податкового органу позивачем надано повний та вичерпний перелік документів, який відображає усі аспекти господарської операції між товариством та його контрагентами, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п.201.10. ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В свою чергу положення п.201.16. ст.201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ.

Відповідно до п.п.10,11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ №1165 від 11.12.2019р., (далі Порядок №1165) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019р. № 520.

Відповідно до п.п.4,5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Мінфіну 12 грудня 2019р. №520 (далі - Порядок №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.п.9,11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постановах від 18 листопада 2021р. у справі № 380/3498/20, від 20 січня 2022р. у справі № 140/4162/21 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом п.5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У Постанові від 3 листопада 2021р. у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Як вбачається із матеріалів справи, що за отриманими Квитанціями, позивачу було повідомлено, що реєстрація спірних податкових накладних зупинена, оскільки: «ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку)… Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згідно із пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Як вбачається із матеріалів справи, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Апеляційний суд зазначає, що Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є Додатком №1 до Порядку №1165.

Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану передбачено такий критерій:

«У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.».

Апеляційним судом встановлено, що відповідач жодним чином не конкретизував, яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органах, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податкових накладних.

Разом з тим, у квитанціях про зупинення контролюючий орган запропонував надати платнику податку пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, з метою подальшої реєстрації (після зупинення) спірних податкових накладних ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» через електронний кабінет направлені до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. У додатках позивачем надавались письмові пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації про здійснення операцій по спірним податковим накладним, а саме: договори оренди, договори постачання, акти звіряння, видаткові накладні, ТТН, витяги з оборотно-сальдової відомості та інші підтверджуючи документи.

Проте, як вбачається із оскаржуваних рішень, за результатами розгляду поданих документів, Комісією регіонального рівня прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Натомість, позивачем на спростування обставин, зазначених у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, було надано пояснення та відповідні первинні та бухгалтерські документи.

При цьому, судова колегія вважає, що надані позивачем до суду первинні документи доводять відсутність підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Окрім того, судова колегія зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 7.12.2022р. по справі за №500/2237/20.

Також, надаючи правову оцінку прийнятому відповідачем рішенню про відмову у реєстрації податкових накладних, апеляційний суд вкотре зазначає про те, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття такого рішення, не зазначивши конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

На вирішення питання щодо правомірності оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної впливає й той факти, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації ПН, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2019р. у справі за №815/2985/18, від 10.04.2020р. у справі за №819/330/18, висновки якого, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що контролюючий орган не довів обґрунтованості відмови позивачу у реєстрації податкових накладних за №290 від 17.08.2023р., за №331 від 17.08.2023р., за №338 від 18.08.2023р., за №359 від 18.08.2023р., за №360 від 18.08.2023р., за №361 від 18.08.2023р., за №382 від 19.08.2023р., за №383 від 19.08.2023р., за №394 від 19.08.2023р., за №403 від 19.08.2023р., за №408 від 19.08.2023р..

Під час розгляду даної справи, позивачем, на підтвердження своїх тверджень, були надані відповідні докази та документи, а саме ті документи, які товариством було надано ДПС при подачі спірних податкових накладних.

Розглянувши надані документи, судова колегія вважає, що товариством було надано до податкового органу: весь перелік первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій та у податкового органу при дослідженні вказаних документів не виникало питань щодо їх оформлення чи фіктивності, а також надані документи повністю спростовують доводи податкового органу зазначені в апеляційній скарзі.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що окрім доводів щодо скасування судового рішення першої інстанції, податковим органом не надано жодного відповідного і належного доказу.

Що стосується єдиного посилання податкового органу в апеляційній скарзі, як на правомірність оскаржуваних рішень, що за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» перебувало на момент складання податкових накладних у переліку ризикових платників відповідно до рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 6.07.2023р. за №1238, яке було прийняте Комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН. Підстава: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Наявна податкова інформація, яка стала відома процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування, то судова колегія вважає таке посилання необґрунтованим, оскільки, по-перше, податковий органом а ні в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації спірних податкових накладних, а ні в суді першої інстанції про вказане рішення про віднесення позивача до переліку ризикових не зазначав та не посилався як на підставу для відмови в реєстрації податкових накладних. По-друге, під час дослідження вказаних обставин та наданих документів, судовою колегією встановлено, що дійсно на час подання спірних податкових накладних товариство було віднесено до переліку ризикових, проте, своїм же рішенням від 28.09.2023р. за №1726 податковий орган виключив позивача з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості.

Отже, на час прийняття оскаржуваних рішень про зупинення реєстрації податкових накладних, рішення за №1238 від 6.07.2023р. вже не існувало, а тому посилання податкового органу на вказане рішення як на підставу зупинення реєстрацію податкових накладних та в подальшому прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних є хибними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянтом не зазначено більше жодного доводу на підтвердження своїх дій та рішень щодо відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову ТОВ «АВАНГАРД-ОПТ» та скасування оскаржуваних рішень податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем надано усі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за поданими податковими накладними, а податковим органом не доведено протилежне.

Апеляційний суд також враховує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 12 листопада 2019р. у справі за №816/2183/18, від 18 лютого 2020р. у справі за №360/1776/19, від 27 квітня 2020р. у справі за №360/1050/19, від 18 червня 2020р. у справі за №824/245/19-а та ряді інших наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п.120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008р., і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009р.). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20 травня 2010р., і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п.119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р. урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акту, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що дії податкового органу по прийняттю спірних рішень, в яких не наведено мотиви його ухвалення свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р., а також свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.А. Шевчук