Справа № 240/33948/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/33948/23

категорія 108020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" із позовом до Житомирської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ним, в рамках здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару - легковий автомобіль, що був у використанні, марка - Volkswagen, модель - Golf, номер кузова - НОМЕР_1 , двигун дизельний, робочий об`єм двигуна - 1598, тип кузова - хетчбек, колір білий, колісна формула 4х2, кількість місць 5, для користування по дорогах загального користування, календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення - 2011. Для підтвердження митної вартості вказаного транспортного засобу було надано необхідні на думку представника позивача документи. Однак, за результатами перевірки митної декларації та інших документів, що подані декларантом, митним органом сформовано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів, яка, на його думку є протиправною та підлягає скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

07.02.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.71-73), в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що позивачем заявлено до митного оформлення транспортний засіб, який задекларовано за кодом Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) - , що підтверджується даними графи 33 митної декларації, де зазначено код УКТ ЗЕД - .

Автоматизованою системою митного оформлення (АСМО) Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів було згенеровано перелік форм митного контролю, в т.ч. за кодом 210-1 «Проведення митного огляду транспортного засобу», що є обов`язковою формою митного контролю. 210-1 «проведення митного огляду транспортного засобу» у відповідності з п.3.1.11.3.5.9. Переліку індикаторів ризику, які використовуються посадовими особами митних органів для обрання форм та обсягів митного контролю… Обов`язковість - так.

30.05.2023 підрозділом митного оформлення було проведено огляд транспортного засобу за участю представника декларанта та складено акт митного огляду.

За результатами огляду транспортного засобу встановлено, що у внутрішньому салоні транспортного засобу наявні 2 передні місця для сидіння; в задній частині салону наявна металева конструкція, яка прикручується до кузова і виконує функцію підлоги; в задній частині салону відсутні місця та отвори для кріплення сидінь; в задній частині салону наявні отвори в кузові транспортного засобу; внутрішнє оздоблення салону притаманне для салонiв, призначених для перевезення пасажирів.

У зв`язку з можливою класифікацією транспортного засобу у товарній позиції 8704, а не товарній позиції 8703, як автомобіль було задекларовано декларантом, підрозділом митного оформлення було надано запит до спеціалізованого підрозділу (Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) для визначення коду товару.

За результатами розгляду документів спеціалізованим підрозділом прийнято класифікаційне рішення №КТ-UA-2023, яким увезений автомобіль класифіковано згідно із УКТ ЗЕД в товарній підкатегорії - .

Відповідач звертає увагу на те, що код товару впливає на оподаткування увезеного товару, оскільки за кодом УКТ ЗЕД визначено ставки акцизного податку та відповідно сума податку на додану вартість, в залежності від розміру акцизного податку, змінюється.

У зв`язку з тим, що дані графи 33 (код товару) не відповідали коду товару, який було визначено спеціалізованим підрозділом замість ) посадовою особою митного поста була надана картка відмови у митному оформлені №UA101020/2022/000759 та складено протокол про порушення митних правил від 02.06.2023 №0301/UA10100/23.

У картці відмови також відповідно до вимог Порядку роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товару.

Крім того, представник відповідача у відзиві заперечує проти відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 12000 грн, оскільки вважає, що їх розмір необґрунтований та відсутні докази понесення позивачем вказаних витрат.

04.03.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує з підстав, що викладені у позовній заяві та у цих запереченнях, просить повністю задовольнити позов. Стосовно відшкодування суми витрат на правничу допомогу представник позивача вказав, що вона є фіксованою та включає в себе наступні види послуг: вивчення умов контракту та інвойса, товаросупровідних документів, що подавались до митного оформлення, рішення про визначення коду товару, картки відмови, підготовку та подання позовної заяви, відповіді на відзив, супровід справи у суді першої інстанції (а.с.107-112).

Згідно з положеннями частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.05.2023 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомирцентральний» подано митну декларацію №UA101020/2023/018827 на товар: легковий автомобіль VOLKSVAGEN GOLF, код згідно із УКТ ЗЕД , що ввозилися на адресу ТОВ «Сантрейд Авто».

Разом з митною декларацією подано такі документи: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) PF/20/05/2023 25.05.2023, декларацiя про походження товару (Declaration of origin)/інвойс/ PF/20/05/2023 25.05.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу .03.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) SAN-131 22.12.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 4 25.05.2023, договір про надання послуг митного брокера 01/01/2023 02.01.2023, довідка щодо відповідності екологічним нормам 25154 29.05.2023, інші некласифіковані документи, фото транспортного засобу (а.с.17-22, 32-33, 47-52).

Транспортний засіб задекларовано за кодом Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) - , що підтверджується даними графи 33 митної декларації, де зазначено код УКТ ЗЕД - .

У ході здійснення митних формальностей, посадовими особами відповідача здійснено огляд транспортного засобу та в акті огляду від 31.05.2023 зафіксовано наступне: «у внутрішньому салоні транспортного засобу наявні 2 передні місця для сидіння. В задній частині салону наявна металева конструкція, яка прикручується до кузова і виконує функцію підлоги. В задній частині салону наявні отвори в кузові транспортного засобу. Внутрішнє оздоблення салону притаманне для салонів, призначених для перевезення пасажирів».

Рішенням про визначення коду товару №KT-UA-2023 від 01.06.2023 товар (транспортний засіб) визначено інший код товару (графа 33 ВМД), а саме до та змінено опис товару «колісний, моторний, транспортний засіб (що використовувався) з повною масою транспортного засобу не більш як 5т: Volkswagen, модель Golf, номер кузова - НОМЕР_2 , двигун дизельний, робочий об`єм двигуна - 1598, тип кузова хетчбек, колір білий, колісна формула 4х2, кількість місць - 2, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення - 2011 (а.с.34-35).

Відповідно до графи J технічного паспорту - «Varebil» (фургон), графа «Anvendelse» (застосування) - приватний вантажний транспорт».

Щодо декларанта ОСОБА_1 02.06.2023 складено протокол про порушення митних правил №0301/UA10100/23, в якому зазначено, що у митній декларації №23UA 2709 декларантом ОСОБА_1 заявлено неправдиві відомості щодо коду товару за УКТ ЗЕД, що призвело до зміни ставки акцизного податку з 75 EUR за 1000 см куб. (за заявленим кодом УКТ ЗЕД ) на 1 EUR за 1 см куб. (за кодом УКТ ЗЕД встановлений класифікаційним рішенням) та зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному податку на 6282,81 грн по ПДВ на 1256,56 грн, а всього на загальну суму 7539,37 грн (а.с.39-44).

За результатами перевірки митної декларації та інших документів, поданих декларантом відповідно до Митного кодексу України, сформовано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023 у зв`язку з тим, що дані графи 33 щодо коду товару та графи 31 щодо опису товару даної митної декларації не відповідають рішенню про визначення коду товару Житомирської митниці №КТ-UA-2023 від 01.06.2023 (а.с.45-46), внаслідок чого складено протокол про порушення митних правил №0301/UA10100/23 від 02.06.2023, в якому зазначено про порушення вимог ст.69, 257, 266, 335 Митного кодексу України.

У вказаній картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «подати належно заповнену митну декларацію із зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД, визначеного в рішенні митного органу №КТ-СА -2023 від 01.06.2023.

Вважаючи картку відмови Житомирської митниці незаконною та протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходь з наступного.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Митним кодексом України, у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1-3 ст.318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 статті 248 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа. який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно з ст.67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ч.1-5 ст.69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації. тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.68 Митного кодексу України).

Процедуру ведення УКТЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Постанова №428).

Відповідно до п.п.2, 3 Постанови №428 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Митний тариф України встановлюється Закону України «Про митний тариф».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи.

Відповідно до пунктів 1-2 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар. що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються. з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому, згідно з пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД у разі, коли згідно з правилом 2(b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі, коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати:

(с) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

З метою забезпечення виконання Закону України «Про Митний тариф України» та Постанови №428 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до Пояснень до товарної позиції 8703 (автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі) у цій товарній позиції термін «вантажопасажирський автомобіль-фургон», означає транспортний засіб, що має максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів.

Деякі моторні транспортні засоби цієї товарної позиції характеризуються певними ознаками, які свідчать про те, що дані транспортні засоби сконструйовані для перевезення пасажирів, а не для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). Такі ознаки враховуються у випадку, якщо моторний транспортний засіб, зазвичай, має повну масу не більш як 5 т і має єдиний замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія і пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів так і вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів відносяться автомобілі, відомі як «багатоцільові транспортні засоби», (наприклад, транспортні засоби типу «фургон», автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV), деякі автомобілі з кузовом типу «пікап»).

Характерними ознаками конструкції цих транспортних засобів, як правило, є:

(а) наявність постійно встановлених сидінь із пристроями безпеки (наприклад, з ременями безпеки або із місцями для кріплення та/або пристосуваннями для встановлення ременів безпеки) для кожного пасажира, або наявність стаціонарних місць для кріплення та/або пристосувань для встановлення сидінь і пристроїв безпеки у задній зоні салону позаду зони для водія і передніх пасажирів, такі сидіння можуть бути фіксованими, такими, що складаються, такими, що знімаються, на анкерному кріпленні, або виносними:

(b) наявність у двох бокових панелях вікон, які розташовані у задній половині цих бокових панелей;

(с) наявність дверей з вікнами, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова;

(d) відсутність стаціонарної панелі або перегородки між зоною для водія з передніми пасажирами і задньою зоною, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів;

е) наявність ознак комфорту і оздоблення внутрішнього простору, а також пристосувань (аксесуарів) у внутрішньому просторі всього салону транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

У додаткових поясненнях до товарної позиції зазначено, що ця товарна позиція включає багатоцільові транспортні засоби, такі як транспортні засоби, призначені для перевезення як людей, так і вантажів.

Транспортні засоби типу «фургон», обладнані більше, ніж одним рядом сидінь, повинні відповідати критеріям, наведеним вище у поясненнях до ГС до товарної позиції 8703.

Однак, транспортні засоби типу «фургон», обладнані одним рядом сидінь, які не мають стаціонарних місць для кріплення та спеціальних пристосувань для встановлення сидінь та засобів безпеки (паси безпеки тощо) у задній зоні транспортного засобу, незалежно від того, чи обладнані вони стаціонарною перегородкою між зоною для перевезення пасажирів та зоною для перевезення вантажів чи ні, а також незалежно від того, чи мають вони вікна в задній панелі, повинні класифікуватися у товарній позиції 8704.

Товарні категорії 8703 31 10-8703 33 90 включають «вантажопасажирські автомобілі-фургони» і «багатоцільові транспортні засоби» зазначені в Поясненнях до товарної позиції 8703, 3-ий та 4-ий абзаци.

Натомість, до товарної позиції 8704 «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів» включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т.п.): автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей: вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами: багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т.п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т.п.; вантажні автомобілі. спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні.

Класифікація деяких транспортних засобів у цій товарній позиції визначається певними ознаками, які вказують на те, що дані транспортні засоби, головним чином, призначені для перевезення вантажів, а не для перевезення людей (товарна позиція 8703).

Ці ознаки застосовуються при класифікації моторних транспортних засобів, які, зазвичай, мають повну масу транспортного засобу менш як 5 тонн і які мають або окрему закриту задню зону, або відкриту задню платформу, звичайно, використовувану для перевезення вантажів, але можуть мати задні сидіння вздовж бортів типу лавки, без ременів безпеки, місць для кріплення ременів безпеки або зручностей для пасажирів, і які складаються з метою повного використання задньої платформи для перевезення вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів можуть відноситись транспортні засоби, відомі як «багатоцільові транспортні засоби» (наприклад, транспортні засоби типу фургон, автомобілі з кузовом типу «пікап», деякі автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV). Ознаки транспортних засобів, які включаються до цієї товарної позиції:

(а) наявність сидінь типу лавок, які не мають пристроїв безпеки (наприклад, ременів безпеки або місць для кріплення і пристосувань для встановлення ременів безпеки) або зручностей для пасажирів в задній зоні позаду зони для водія і передніх пасажирів. Такі сидіння, зазвичай, бувають складаними або виносними для можливості повного використання підлоги задньої зони (транспортні засоби типу «фургон») або окремої платформи (транспортні засоби типу «пікап») для транспортування вантажів;

(b) наявність окремої кабіни для водія і пасажирів та окремої платформи з боковими бортами і відкидним заднім бортом (транспортні засоби типу «пікап»);

(с) відсутність вікон в двох бокових панелях задньої частини кузова; наявність дверей без вікон, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору для вивантаження або завантаження вантажів. розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова (транспортні засоби тину «фургон»);

(d) наявність стаціонарної панелі або бар`єру між зоною для водія і передніх пасажирів і задньою зоною;

(е) відсутність в зоні вантажного відділення ознак комфорту і внутрішнього оздоблення, а також пристосувань, які притаманні пасажирським салонам моторних транспортних засобів (наприклад. килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

Додаткові пояснення до товарної позиції обумовлюють, що застосовуються Пояснення до товарної позиції 8703 з внесенням відповідних змін (mutatis mutandis).

Пояснення до товарних підпозицій 8704 21.8704 22. 8704 23. 8704 31 та 8704 32 також містять визначення повної маси транспортного засобу це дорожня маса, зазначена виробником як максимальна проектна маса транспортного засобу. Вона дорівнює сумі власної маси автомобіля і максимальної маси вантажу, водія і повного паливного бака.

У додаткових поясненнях до товарних категорій 8704 21 31 - 8704 21 99 зазначено, що ці товарні категорії включають «багатоцільові транспортні засоби», які згадуються у Поясненнях до товарної позиції 8704, четвертий абзац.

Таким чином, причинами відмови у митному оформленні товару легкового автомобіля, що був у використанні, марки - VOLKSWAGEN; модель - GOLF; номер кузова - НОМЕР_1 ; двигун - дизельний; робочий об`єм двигуна - 1598; тип кузова - хетчбек; колір - білий; колісна формула - 4х2; кількість місць - 5; для користування по дорогах загального користування; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення 2011) слугувало те, що дані графи 33 щодо коду товару та графи 31 щодо опису товару даної митної декларації не відповідають рішенню про визначення коду товару Житомирської митниці від 01.06.2023 за №КТUA-2023.

Суд не погоджується із наведеними доводами відповідача.

Позивачем подано до митного оформлення транспортний засіб за митною декларацією №23UA2709 із зазначенням коду товару згідно до УКТ ЗЕД , адже транспортний засіб, що подано до митного оформлення є легковим, що вбачається з товаросупровідних документів.

Після прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA-2023 від 01.06.2023, ОСОБА_1 02.06.2023 надіслано на адресу Житомирської митниці Держмитслужби України лист (міститься у доповненнях до графи 44 МД №230A2709 додаткові документи 02/06/23), в якому зазначено, що при визначенні коду товару декларант керувався наступними документами та нормативними актами: пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; листами ДМСУ з роз`яснення класифікації 87 групи товарів; відсутністю жодного подібного класифікаційного рішення, яке винесла Житомирська митниця щодо транспортного засобу Volkswagen Golf; товаросупровідними документами на товар; витягом розшифровок кузова з мережі Інтернет; інформацією з каталогу заводу виробника; висновком експертного дослідження №06/1846/210 (а.с.36-38).

Посилаючись на висновок експертного дослідження №06/1846/210 декларант зазначив, що у документі чітко зазначено легковий хетчбек Volkswagen Golf, VINWVWZZZIKZBW142591, (хетчбек або гетчбек (англ. hatchback від hatch «люк» і back - «ззаду») - назва кузова легкового автомобіля з одним або двома рядами сидінь, з трьома чи п`ятьма дверима, одні з яких розміщені позаду).

Крім того, вказувалось, що у першому півріччі 2023 року декларантом оформлено на Житомирській митниці транспортні засоби Volkswagen Polo за МД №23 UA1100, Ford C-MAX за МД 23UA43U5, Skoda Octavia за МД №23UA2403 з ідентичними характеризуючими ознаками товару (змонтований задній ряд сидінь, кількість місць по техпаспорту 2 тощо) в товарній позиції 8703 (легкові транспортні засоби).

Однак відповідачем наведені у листі декларанта від 02.06.2023 пояснення та доводи щодо належності та правомірності віднесення транспортного засобу Volkswagen Golf, VIN- НОМЕР_1 до товарної категорії 8703 не взято до уваги та, як наслідок, сформовано картку відмови №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023.

За заявою декларанта від 31.05.2023 проведено експертне транспортно-товарознавче дослідження автомобіля Volkswagen Golf. Метою висновку встановлювалось визначення типу КТЗ, що подавався позивачем для митного оформлення.

Огляд КТЗ проводився в світлий час доби 31.05.2023 за адресою: с.Вереси, вул.Покровська, 136, митний пост Житомир центральний, Житомирський район, Житомирська область.

Як слідує з висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження №38/2 від 14.06.2023 (дослідження за п.1) в ході дослідження експертом встановлено, що автомобіль Volkswagen Golf, номер кузова НОМЕР_2 , колір - білий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , вид. 08.12.2010, рік випуску - 2010, об`єм двигуна - 1598 см, двигун дизельний, строк експлуатації - 12,4 років, власник ТОВ «Сантрейд Авто».

Як зазначається в розділі «дослідження за п.2» визначення типу КТЗ здійснюсться на підставі Закону України «Про приєднання України до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і при умові взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року» 10.02.2000, а також Директив Європейського Союзу, еквівалентних Правилам Європейської економічної комісії Організації Об`єднаних Націй.

1. Наявність 5 дверей.

2. Наявність бокового скла кузова (лів. та прав. Сторони, скла задн. Дверей).

3. Наявність кріплення: сидінь, ременів безпеки (кількість місць для сидіння - 5 (включаючи водія) - 2 ряда).

4. Наявність оббивки: стелі, дверей та боковини кузова.

Відповідно до результатів проведених досліджень тип досліджуваного КТЗ Volkswagen Golf приймається - як хетчбек; категорія - М1.

Категорія транспортних засобів, яка позначена, як М1, вказує на те, що такі транспортні засоби призначені для перевезення людей (а.с.47-52).

Вказаний експертний висновок підтверджує факт того, що вказаний автомобіль є вантажопасажирським, а відтак повинен класифікуватися по коду товару , що згідно з УКТ ЗЕД класифікується, як «автомобіль легковий, призначений для перевезення людей».

У графі роз`яснення вимог картки відмови №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023 відповідач вказує на необхідність заповнити митну декларацію із зазначенням коду товару Згідно УКТ ЗЕД, визначеного в рішенні митного органу KT-UA-2023 від 01.06.2023, де міститься посилання на те, що відповідно до графи J технічного паспорту - «Varebil» (фургон), графа «Anvendelse» (застосування) - приватний вантажний транспорт.

Постановою Кабінету Міністрів України №1166 від 22.12.2010 затверджено Єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються (далі - Єдині вимоги). Класифікацію колісних засобів наведено у додатку. До колісних засобів категорії М належать самохідні колісні засоби, що мають не менш як чотири колеса та призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, автобуси), зокрема: М1 - колісний засіб, що призначений для перевезення пасажирів, у якому кількість місць для сидіння, крім місця водія, не перевищує восьми: М2 - колісний засіб, що призначений для перевезення пасажирів, у якому кількість місць для сидіння, крім місця водія, перевищує вісім, максимальною масою не більш як 5 тонн; М3 - колісний засіб, що призначений для перевезення пасажирів, у якому кількість місць для сидіння, крім місця водія, перевищує вісім, максимальною масою більш як 5 тонн.

У свою чергу, до колісних засобів категорії N належать колісні засоби, що мають не менш як чотири колеса і призначені для перевезення вантажів: NI - колісний засіб максимальною масою не більш як 3,5 тонни: №2 - колісний засіб максимальною масою більш як 3,5 тонни, але не більш як 12 тонн; №3 - колісний засіб максимальною масою більш як 12 тонн.

З огляду на таку класифікацію, визначальною ознакою для колісних засобів категорії М1 та N1 є їх основне функціональне призначення: для перевезення пасажирів, при цьому кількість місць для сидіння, крім місця водія, не повинна перевищувати восьми (для категорії М1); для перевезення вантажів, при цьому його максимальна маса не повинна перевищувати 3,5 т (категорія N1).

Як зазначено у реєстраційному свідоцтві, повна маса транспортного засобу (власна маса автомобіля із максимальною масою вантажу, водія і повного паливного бака) становить 1364 кг. У висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження №38/2 від 14.06.2023 міститься заключення автотоварознавця судового експерта ОСОБА_2 згідно з яким транспортний засіб відноситься до легкових автомобілів, тип кузову - хетчбек категорія - МІ.

У пункті 8.3.4 акта огляду від 30.05.2023, складеному посадовою особою митниці зазначається, що внутрішнє оздоблення салону притаманне для салонів, призначених для перевезення пасажирів.

Відмітки про переобладнання та переоснащення автомобіля в технічному паспорті відсутні; не встановлено ознак зміни конструкції салону автомобіля і в акті огляду автомобіля, що дозволяє дійти висновку, що така комплектація передбачена заводом виробником.

З огляду на викладене, доцільним є віднесення спірного транспортного засобу до товарної позиції 8703, оскільки на час огляду автомобіля посадовими особами відповідача він більше за ознаками відповідав саме цій товарній позиції, а не визначеній митницею товарній позиції 8704.

Отже, Житомирська митниця протиправно оформила картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023, оскільки відповідач безпідставно класифікував спірний товар - транспортний засіб за кодом УКТ ЗЕД , у зв`язку з чим cуд задовольняє адміністративний позов.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, тому суд задовольняє адміністративний позов.

Водночас, у позові було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн.

Розглянувши зазначену вимогу позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22.11.2019 (справа №810/1502/18).

Для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи з перелічених вище доказів не надано жодного документа.

Отже, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати послуг правничої допомоги пов`язаної з розглядом справи №240/33948/23, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" (вул.Дворецька, 120А, м.Рівне, Рівненська обл., 33001, ) до Житомирської митниці Держмитслужби (вул.Перемоги, 25, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування картки відмови.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA101020/2023/000759 від 02.06.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" 2864,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

07.03.25