Справа № 607/25928/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 Справа №607/25928/24

24 лютого 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представника позивача адвоката Гнат Н.А.,

представника відповідача Лобач М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гнат Надія Андріївна, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 12 листопада 2024 року винесено оскаржувану постанову. Згідно оскаржуваної постанови, вона керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування таким транспортним засобом Яремчанським міським судом Івано-Франківської області від 24 травня 2024 року терміном на 1 рік, чим порушила вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

З оскаржуваною постановою вона не погоджується.

Зазначила, що ні 11 листопада 2024 року, ні 12 листопада 2024 року вона не перебувала за кермом будь-якого транспортного засобу, відповідно не була зобов`язана мати при собі та пред`являти останнє працівникам поліції. Так, 11 листопада 2024 року вона перебувала у транспортному засобі «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 на задньому пасажирському сидінні з подругою та другом водієм ОСОБА_2 . Рухаючись по вул. Тролейбусна у м. Тернопіль, водій ОСОБА_2 допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Опель» та покинув місце події, оскільки зіткнення відбулось біля ТЦК та СП, а останній є особою призовного віку.

Після прибуття працівників поліції вона неодноразово наголошувала, що транспортним засобом не керувала. Однак, вказані пояснення працівниками поліції не було взято до уваги та складено оскаржувану постанову.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Крім того, позивач заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду, як такого, що пропущений з поважних причин. Вказала, що оскаржувана постанова в момент складення їй не вручалась. Вказану постанову було отримано 22 листопада 2024 року на адвокатський запит.

Посилаючись на наведене, просила поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

10 січня 2025 року представник відповідача подала відзив на позов.

Зазначила, що позивач 11 листопада 2024 року о 23 год 40 хв по вул. Тролейбусна, 5 у м. Тернопіль, керувала транспортним засобом «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами Яремчанським міським судом Івано-Франківської області від 24 травня 2024 року терміном на 1 рік, чим порушила вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

Вказала, що матеріалами відеофіксації з нагрудних відеорестраторів працівників поліції зафіксовано пояснення особи, яка стала очевидцем ДТП та підтвердила факт керування позивачем автомобілем «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 . Окрім того, вказаними відеозаписами зафіксовано, що позивачу було роз`яснено суть вчиненого правопорушення.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

Також, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали на CD-диску.

У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Присутня в судовому засіданні представник позивача адвокат Гнат М.В. просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Судом встановлено, що 12 листопада 2024 року поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП винесена постанова серії ЕНА №3459467 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 11 листопада 2024 року о 23 год 40 хв по вул. Тролейбусна, 5 у м. Тернопіль позивач, керувала транспортним засобом «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами Яремчанським міським судом Івано-Франківської області від 24 травня 2024 року терміном на 1 рік, чим порушила вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 12 листопада 2024 року близько 00 год 03 хв працівники поліції прибули на виклик за фактом ДТП по вул. Тролейбусна, 5 у м. Тернопіль. На місці події працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 та її подругу. В ході встановлення особи та перевірки документів працівники поліції повідомили позивачу про те, що вона керувала транспортним засобом «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами. ОСОБА_1 неодноразово зазначала працівникам поліції про те, що транспортним засобом вона не керувала та не допускала зіткнення з іншим автомобілем, оскільки автомобілем «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 керував її знайомий, який після зіткнення покинув місце ДТП. В подальшому працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 її права та складено відносно неї оскаржувану постанову.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2024 року, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 січня 2025 року скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі за відсутністю в її діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Зі змісту вказаної постанови апеляційного суду вбачається, що апеляційний суд скасовуючи постанову місцевого суду встановив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 11 листопада 2024 року о 23 год 40 хв в м. Тернополі по вул. Тролейбусна, 5 керувала транспортним засобом «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки відеоматеріали поліцейських не відображають самої події керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому висновки місцевого судді ґрунтуються фактично лише на письмових показаннях потерпілого ОСОБА_3 , які були надані ним працівникам поліції при складенні адмінматеріалів. Водночас, вказані пояснення свідка ОСОБА_3 суперечать показанням безпосередньо допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що він знайомий із ОСОБА_4 , вона його подруга та саме він керував автомобілем «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Регіні, та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Оскільки зіткнення відбулось поблизу ТЦК та СП, то він вирішив залишити місце події. При цьому, ОСОБА_5 залишилась у вказаному транспортному засобі, а він на таксі місце події залишив. У подальшому відшкодував власнику транспортного засобу шкоду. Будь яких претензій у власника автомобіля «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_2 до них немає.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 12 листопада 2024 року.

Докази про вручення вказаної постанови позивачу або відмови останньої від її отримання та докази направлення її копії позивачу в матеріалах справи відсутні.

Згідно відповіді УПП в Тернопільській області ДПП від 21 листопада 2024 року вбачається, що адвокату Гнат Н.А. направлено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3459467 за ч. 4 ст. 126 КУпАП винесену відносно ОСОБА_1 .

З позовом про оскарження постанови позивач звернулася 02 грудня 2024 року.

Вказані обставини представником відповідача не спростовані.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Пунктом 2.1 (а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не обґрунтовано належними та достатніми доказами.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції не підтверджується той факт, що позивач 11 листопада 2024 року керувала транспортним засобом «Peugeot 2008», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки працівники поліції прибули на виклик за фактом ДТП та в цей час позивач перебувала біля вказаного автомобіля разом з подругою.

Таким чином, з вказаних відеозаписів не можливо беззаперечно встановити факт керування позивачем транспортним засобом, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Відтак, долучені відповідачем відеозаписи не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Щодо твердження представника відповідача про те, що працівниками поліції, які прибули на місце події зафіксовано пояснення особи, яка стала очевидцем ДТП та підтвердила факт керуванням позивачем транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Представником відповідача до матеріалів справи не долучено жодних пояснень осіб, які були свідками подій, що мали місце в ніч з 11 на 12 листопада 2024 року. Більше того, представником відповідача не вказано даних таких свідків та не заявлено клопотання про їх виклик і допит в судовому засіданні.

Крім того, той факт, що 11 листопада 2024 року позивач не керував транспортним засобом, встановлений постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 січня 2025 року, якою встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 .

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №214847 від 14 травня 2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року.

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гнат Надія Андріївна, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3459467 від 12 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, ;

Повне рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуюча І.М. Черніцька