Справа № 420/2447/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2447/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), стосовно не нарахування та не виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, а також за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплати позивачу збільшену до 100 000 гривень щомісячну додаткову грошову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, а також за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року, з урахування раніше проведених виплат, мотивуючи це тим, що він проходить службу у в/ч НОМЕР_1 . Здійснює військову службу у зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та продовжує безпосередню участь у бойових діях на території селища Білозерка Білозерської селищної територіальної громади м.Херсон та до 31.12.2022 року він одержував грошову винагороду у розмірі 100000грн, одна починаючи з 01.01.2023 року по 01.12.2023 року позивач одержує грошову винагороду тільки 30000грн. замість належних позивачу 100000грн.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою, відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 15.04.2024 року витребувана інформація та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.09.2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2024 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року поновлено провадження у справі.

На виконання ухвали суду від 15.04.2024 року від представника відповідача 16.02.2024 року надійшли пояснення.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірному періоді проходив службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії -водій 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 Прикордонного закону ДПС України.

В період з січня 2023 року по грудень 2023 року згідно розрахункових листів позивач отримував щомісячно додаткову грошову винагороду передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі 30000грн. пропорційно часу виконання бойових завдань поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі до 100000грн. в 2023 році позивач не отримував, окрім за 6-ть календарних днів квітня 2023 року (з 14.04.по 19.04.2023 року), коли перебував та виконував бойові (спеціальні) завдання у районах ведення воєнних (бойових) дій на лівому березі річки Дніпро (острови Круглик район н.п. Дачі) за які у серпні 2023 року отримав збільшену до 100000грн. додаткову винагороду -14000грн . за 6 календарних днів.

26.12.2024 року позивач направив до відповідача засобами поштового зв`язку заяву щодо погашення заборгованості по сплаті додаткової винагороди у розмірі 100000грн. щомісячно з посиланням на довідки в/ч НОМЕР_3 у яких зазначалась про його участь у бойових діях в період 01.01.2023-14.02.2023, 01.03.2023-30.04.2023р., 01.05.2023-31.05.2023р. та просив нарахувати та виплати додаткову винагороду у розмірі 100000грн. за період з 01.01.2023 по теперішній час.

16.01.2024 року відповідач надав відповідь вих №04.2/287-24-вих у якому відмовив у даній виплаті.

З вказаною відповіддю позивач не погодився та звернувся до суду з позовом.

Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168, в редакції чинній у спірний період).

Відповідно до п.1 постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Крім того, п.1 постанови КМУ № 168 з 20.01.2023 року доповнено наступним абзацом, а саме: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50 000 гривень.

У постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 №793 (застосовується з 24.02.2022), постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Наказом МВС України №36 від 26.01.2023 затверджено порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Порядок №36).

Пунктом першим зазначеного Порядку встановлено, що він визначає механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Підпунктом 2 п.3 Порядку №36 встановлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

До безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (пункт 3 Порядку №36).

Відповідно до п.4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є вищезазначені документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях.

Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 №52, від 17.03.2023 №67, від 17.03.2023 №68, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 №147, від 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210, від 01.09.2023 № 247, від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, в спірний період до районів ведення воєнних (бойових) дій не відносилось м.Херсон де був розташований НОМЕР_2 Прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) чи населений пункт Білозірка.

Згідно витягу з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( НОМЕР_4 ) від 01.10.2023 року №6/98 (гриф) том №4 гол. Сержант ОСОБА_1 у складі відділу прикордонної служби брав участь у забезпеченні здійсненні заходів необхідних для національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення на рубежі оборони ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » : правий берег річки Конка Херсонської області (околиця АДРЕСА_1 ) відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.12.2023 року №646-Р (гриф) з 15.12.2023 року по 19.12.2023 року; - с.Комишани Херсонської обл. в періоди з 01.10.2023 року по 14.12.2023 року, з 20.12.2023 по 31.12.2023 року, відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 Прикордонного загону від 27.11.2022 року №36-Р-(гриф), для виконання бойових завдань шляхом реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження.

Суд акцентує увагу, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків в с.Комишани Херсонської області чи на правому березі річки Конка під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

У постанові від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23 Верховний Суд констатував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №36, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій відноситься виконання бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

З Витягу з журналу бойових дій, інформації про те, що в період з 01.10.2023 по 14.12.2023 р. з 20.12.2023 по 31.12.2023р. з 15.12.2023 року по 19.12.2023 року позивач здійснював завдання в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, матеріали справи не містять.

Згідно вищенаведених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України в період з 01.01.2023 до 31.12.2023 до районів ведення воєнних (бойових) дій не входив правий берег річки Дніпро, де дислокується НОМЕР_2 прикордонний загін та знаходиться населений пункт АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на витяг з довідок в/ч НОМЕР_5 від 16.05.2023 року №1871 та №2/2229 від 12.06.2023 року, витяг з рапорту командування оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (без дати та номеру)в яких міститься інформація що гол.сержант ОСОБА_1 з 01.01.2023 р. по 14.02.2023р. з 01.03.2023 по 30.04.2023 р. та з 01.05.2023 р по 31.05.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії перебував безпосередньо в районах їх ведення у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові завдання.

Вказані витяги із довідок та витяги з рапортів засвідчені л-том ОСОБА_2 . (а.с.17,21), проте вони не містять ані підпису ані печатки установи від імені якої вони складені.

Суд зазначає, що доказів перебування позивача у відрядженні або підпорядкуванні військової частини НОМЕР_5 в спірному періоді матеріали справи не містять, а отже в даному випадку витяг з довідки А2393 від №1871 від 16.05.2023 року та довідки №2/2229 від 12.06.2023 року не є належними та достатніми доказами, що підтверджували б безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконуючи бойові (спеціальні) завдання, оскільки у спірний період позивач проходив службу у НОМЕР_2 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) з місцем дислокації АДРЕСА_3 .

Вище наведене, спростовує відомості витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871 та від 12.06.2023 року № 2/2229, оскільки позивач не міг одночасно нести служби в АДРЕСА_3 та районах ведення воєнних (бойових) дій, визначених вищенаведеними наказами Головнокомандувача Збройних Сил України.

Також суд враховує, що 25 липня 2024 року в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000102 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.425 КК України, що виразилось у тому, що військові службові особи військової частини НОМЕР_1 , недбало поставились до військової служби в умовах воєнного стану, безпідставно нарахувавши та виплативши підлеглим військовослужбовцям додаткову грошову винагороду, передбачену постановою № 168 на підставі фіктивних довідок військової частини НОМЕР_6 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди.

Доказів на підтвердження факту несення позивачем служби в періоди з 01.01.2023 р. по 14.02.2023р. з 01.03.2023 по 30.04.2023 р. та з 01.05.2023 р по 31.05.2023р. в районах активних бойових дій, а саме: на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, судом не здобуто.

Суд вважає, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків у складі в/ч НОМЕР_1 без доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000грн., оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, яка передбачена постановою КМУ № 168 у період з 01 січня 2023 року по 31.12.2023року.

Як вбачається з письмових пояснень представника відповідача поданих до суду 15.02.2024року ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в 2023 році не приймав, крім 6-ти календарних днів в квітні 2023 року.

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може. Інших доказів, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за Постановою Кабінету Міністрів України №168, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат в цій частині у справі не здійснювати.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9,6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 Черкаська обл. Шполянський р-н., с.Глиняна балка рнокпп НОМЕР_7 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_8 .

Суддя Е.А.Іванов

.