Справа № 642/60/25
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"06" березня 2025 р.
справа №642/60/25
провадження № 2-а/642/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Антонян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Козаченко Тетяни Петрівни до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

08.01.2025 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Козаченко Тетяна Петрівна звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від від 02.01.2025 року № 1/35-00-07 про накладення адміністративного стягнення, винесену виконувачем обов`язків начальника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення п.1.ч.2.ст.6 п.1.ч.1.ст.7,ч.2.ст.9 ЗУ «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову адвокат зазначає, що ОСОБА_1 , який працює директором ТОВ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ» притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі одного доказу Протоколу про адміністративне правопорушення №285/35-00-007-12 від 23.12.2024 року. Зі змісту даного Протоколу № 285/35-00-07-12 про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, складеного головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Грицало Т.М.. вбачається, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ» порушив порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.04.2021 року по 30.06.2024 року, в результаті чого занижено суму ЄСВ за ставкою 22% за січень 2024 року, чим порушив вказані у протоколі норми ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дане порушення не є триваючим, а відтак виключає застосування адміністративного стягнення. Відповідач розпочав справу та виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення майже через рік після його вчинення.

Таким чином, позивач не погоджується із постановою від 02.01.2025 року № 1/35-00-07 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення п.1.ч.2.ст.6 п.1.ч.1.ст.7,ч.2.ст.9 ЗУ «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та просить її скасувати як протиправну, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 13.01.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного, без виклику (повідомлення) сторін.

23.01.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача Хлестуновим Олексієм Геннадійовичем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» (), з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 року по 30.06.2024 року, за результатами якої складений акт від 23.12.2024 року №634/35-00- 07/39117280 (дата вручення 23.12.2024 року).

За результатами проведеної перевірки встановлено заниження підприємством ТОВ «Полтавська бурова компанія» суми нарахованого ЄСВ за ставкою 22% за січень 2024 року на 17 472,00 грн. в порушення п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями).

Відповідальними за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування та іншого законодавства у періоді вчинення порушення були директор підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» Делитканич Андрій Іванович та головний бухгалтер Машінець Олена Іванівна.

Станом на дату підписання акту перевірки письмові пояснення щодо встановлених порушень службовими особами підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» не надавались.

Заперечення на акт перевірки від 23.12.2024 року №634/35-00-07/39117280 службовими особами підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» не надавались.

На підставі акту перевірки від 23.12.2024 року №634/35-00-07/39117280 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року №285/35-00-07-12 відносно директора підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» ОСОБА_1 - службової особи, відповідальної за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування та іншого законодавства у періоді вчинення, також в протоколі зазначено час та місце розгляду адміністративної справи. Протокол від 23.12.2024 року №285/35-00-07-12 вручено гр. ОСОБА_1 особисто.

Наголошує, що встановлене контролюючим органом правопорушення є триваючим, та строк притягнення до адміністративної відповідальності обраховується з моменту його виявлення. Таким чином, стягнення за виявлене адміністративне правопорушення може бути накладене в строк не пізніше ніж через два місяці з дня його виявлення, а саме з дати складання та підписання акту документальної перевірки. Вищевказана позиція контролюючого органу підтверджується висновками Верховного суду України у справі №345/4368/16-а від 11.06.2020 року.

Враховуючи викладене, Відмовити у задоволенні адміністративного позову

Крім того, представник відповідача Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків Хлестунов Олексій Геннадійович разом з відзивом подав клопотання, в якому він просить розглядати справу з викликом сторін.

Ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 04 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків Хлестунова О. Г. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Представником позивача - адвокатом Козаченко Т.П. 27.01.2025 через систему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач не заперечує факту проведення планової перевірки ТОВ «ПОЛДТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ», в тому числі і з питань обчислення і сплати ЄСВ за період з 01.04.2021 року по 30.06.2024 року та складення відповідного акту.

З Акту перевірки, витяг з якого додано відповідачем до відзиву, чітко вбачається, що підприємством обраховано та сплачено в бюджет ЄСВ ( за ставкою 22% та за ставкою 8,41%): - за 2021 рік 32 259 495,74 грн.; за 2022 рік 46 347 117,73 грн.; за 2023 рік 49 018 504,76 грн.; за перше півріччя 2024 року - 25 592 199,57 грн., що разом за період перевірки становить 153 217 317,80 грн.

Враховуючи такі значні обчислення, нарахуванні і відрахування ЄСВ та кількість працівників, яка є більшою за 700, одна помилка бухгалтера по одному працівнику товариства ОСОБА_3 за січень 2024 року в сумі 17 472,00 грн. дійсно мала місце, як людський фактор, а тому заперечення до акту були недоречні, помилка виправлена, гроші сплачені до бюджету разом із штрафною санкцією.

Факт вручення протоколу від 23.12.2024 року позивачем не заперечується, але не він є предметом оскарження, а Постанова № 1/35-00-07 від 02.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення, яка винесена на думку позивача, без урахування відповідачем вимог закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» (), з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 року по 30.06.2024 року, за результатами якої складений акт від 23.12.2024 року №634/35-00- 07/39117280 (дата вручення 23.12.2024 року).

На підставі акту перевірки від 23.12.2024 року №634/35-00-07/39117280 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року №285/35-00-07-12 відносно директора підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» ОСОБА_1 - службової особи, відповідальної за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування та іншого законодавства у періоді вчинення, також в протоколі зазначено час та місце розгляду адміністративної справи.

02.01.2025 розглянуто протокол від 23.12.2024 року №285/35-00-07-12 з наданими до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення (акт перевірки від 23.12.2024 року №634/35-00-07/39117280), щодо гр. ОСОБА_1 та винесено постанову від 02.01.2025 року №1/35-00-07 «Про накладення адміністративного стягнення у розмірі 680,00 грн.» за порушення п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1. ст.7, ч.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму нарахованого ЄСВ за ставкою 22% за січень 2024 року у сумі 17 472,00 грн.

Відповідальність за встановлене правопорушення передбачена частиною 1статті 165-1 КУпАП, згідно якої порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно диспозиції вказаної норми особа підлягає адміністративній відповідальності у разі, зокрема, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 2 ч. 1ст. 1 якого передбачено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У відповідності до пп. пп. 1, 2 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Як передбачено п. 1 та 4 ч. 1ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 ч. 1ст. 7 Закону, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

Частиною 5 ст. 8 Закону, передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7цьогоЗаконубази нарахування єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року №285/35-00-07-12 зазначено, що директор підприємства ТОВ «Полтавська бурова компанія» ОСОБА_1 порушив порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.04.2021 по 30.06.2024, в результаті чого занижено суму нарахованого ЄСВ за ставкою 22% за січень 2024 року у розмірі 17 472 грн., а постанову №1/35-00-07 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 складено 02 січня 2025 року.

Вважаю слід звернути увагу, що обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Враховуючи вимоги статті 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення; правопорушення, що мають разовий характер.

Отже, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення.

Тобто, стаття 38 КУпАП не передбачає інших умов відліку строку, окрім, як для триваючих правопорушень.

Триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Крім того, у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 № 1101/Н/99-99-15-04-01-14 зазначено, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, у разі виявлення таких проступків: відсутності обліку доходів і витрат, для яких встановлена обов`язкова форма обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, і встановити які можна лише в ході документальної перевірки на підставі первинних документів). Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладене в строк не пізніше, ніж через два місяці з дня його виявлення (з дати складання і підписання акта перевірки).

Разом з тим, до адміністративних правопорушень, що мають разовий характер, належать такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів та державних цільових фондів, подання звіту з ЄСВ тощо.

Встановлення контролюючим органом заниження платником податку суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок можливе лише при проведенні документальної перевірки такого суб`єкта господарювання, оскільки під час її проведення ним вивчаються та аналізуються первинні документи, що складаються в процесі господарської діяльності суб`єкта господарювання та зберігаються безпосередньо на підприємствах, установах, організаціях.

Оскільки, згідно постанови №1/35-00-07 від 02.01.2025, ОСОБА_1 вчинив порушення з нарахування ЄСВ за січень 2024 і таке правопорушення носить разовий характер, тому таке правопорушення не можна вважати триваючим, а тому початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд погоджується із твердженням представника позивача, що вказане порушення не є триваючим адміністративним правопорушенням, а суб`єктом владних повноважень при прийнятті постанови не враховано вимоги ст. 38 КУпАП, яка в свою чергу визначає строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Враховуючи, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення не носить характер триваючого, то відповідач, наклавши адміністративне стягнення 02 січня 2025 року, пропустив строки накладення адміністративного стягнення передбачені ч. 1 ст. 38 КУпАП, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.7 статті 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки податковим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відшкодувати позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.5,19,77, 241-246,250,251,255,286,297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Козаченко Тетяни Петрівни до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №1/35-00-07 від 02.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення, винесену виконувачем обов`язків начальника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення п.1.ч.2.ст.6 п.1.ч.1.ст.7,ч.2.ст.9 ЗУ «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку із закінченням на момент винесення постанови строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ЄДРПО:44131658) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення виготовлено 06.03.2025.

Суддя А.М. Гримайло