Справа № 420/33237/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33237/23

Суддя першої інстанції: Харченко Ю.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 16.02.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Атаман і К» звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці, в якому просило визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000218/2 від 30.05.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000784 від 30.05.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Чернівецька митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку стосовно неподання документів, визначених ст.53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що до митного оформлення було надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та дозволяли митному органу застосувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів у відповідності до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). Крім того, товариство зазначає, що витребування документів, визначених положенням ч.3 ст.53 Митного кодексу України, можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. В свою чергу, в ході здійснення митних процедур, Чернівецькою митницею не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару за основним методом, а саме по собі зазначення у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. На думку позивача, вказане свідчить про відсутність у митного органу фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Крім того, позивач зауважив, що здійснюючи коригування митної вартості товарів за резервним методом, митний орган порушив п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки не зазначив в рішенні чітку послідовність застосування методів визначення митної вартості та аргументованих причин, що відповідають дійсності, через які не було застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року позов задоволений з підстав того, що декларантом були надані усі необхідні документи, які надавали змогу митному органу визначити митну вартість товару за основним методом, підтверджують числове значення митної вартості товару, та не містять будь - яких розбіжностей, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервний метод визначення митної вартості товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Чернівецької митниці щодо прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, оскільки надані декларантом документи не спростовують розбіжностей, у зв`язку з якими у митного органу виникли сумніви у правильності проведення декларантом розрахунку митної вартості. За вказаних обставин, як вказує апелянт, не вбачалося можливим визначити митну вартість товару із застосуванням основного методу за ціною договору.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2023 року між Фірмою «Frutopolis S.А.» (Греція, Постачальник) та ТОВ «АТАМАН І К» (Покупець) укладено Контракт №01/23, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений в замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у контракті.

Відповідно до п.1.2 Контракту від 20.03.2023 року поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і визначається в замовленнях, наданих покупцем на кожну партію товару. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару.

Пунктами 2.1-2.4 Контракту №01/23 визначено, що загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, що будуть виставлені постачальником на підставі замовлень покупця протягом усього строку дії цього контракту. Покупець зобов`язаний оплатити вартість тільки усієї кількості товару, яку він замовив відповідно до узгоджених замовлень. Ціна товару вказується в інвойсах на оплату по кожній окремій партії товару. Валютою платежу на вибір сторін є: долар США або євро. Обрання певної валюти відображається в інвойсі.

Згідно з п.3.1, 3.2 Контракту від 20.03.2023 року оплата за товар здійснюється покупцем за однією з наступних умов: 100% від вартості партії товару у якості передоплати або 100% протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД. Якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1 цього контракту, то вважається, що 100% вартості такого товару, що поставляється на підставі певного інвойсу, має бути сплачено постачальник протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Відповідно до п. 4.5 Контракту №01/23 обов`язок та витрати з навантаження/вивантаження товару, що пов`язані з транспортуванням такого товару до порту або іншого місця ввезення на митну територію України покладаються на постачальника. Такі витрати самостійно закладаються постачальником до ціни товару та додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.

Пунктом 4.6 Контракту №01/23 визначено, що товар поставляється окремими партіями на підставі і відповідно до замовлень покупця, які направляється покупцем постачальнику електронною поштою.

Згідно з п.4.13 Контракту №01/23 право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати митного оформлення товару в країні покупця, що підтверджується ВМД.

У травні 2023 року на підставі інвойсу №INVT 57 від 27.05.2023 року фірою Frutopolis S.А. поставлено позивачу партію товару на умовах FCA STRUMICA.

З метою митного оформлення імпортованого товару, 30.05.2023 року декларантом позивача - ТОВ «Отоман» (діючий в інтересах ТОВ «Атаман і К» на підставі Договору № 20/04-20 від 20.04.2020 року) до Чернівецької митниці подано митну декларацію №23UA14U7 на товар, а саме: «капуста білоголова свіжа, у пластикових ящиках 1688 шт., на 26 дерев`яних палетах, врожай 2023 року. Призначена для громадського харчування. Виробник SAFIR-PROMET DOO, країна виробництва Республіка Північна Македонія.».

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №INVT 57 від 27.05.2023 року;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.05.2023 року;

- фітосанітарний сертифікат №МК5903767 від 27.05.2023 року;

- сертифікат про походження товару №A gk 0190412 від 27.05.2023 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) №01/23 від 20.03.2023 року;

- додаток до внутрішнього договору №1 від 21.12.2020 року;

- договір про надання послуг митного брокера №20/04-20 від 20.04.2020 року;

- довідка для надання в митні органи України №87 від 29.05.2023 року;

- договір-заявка №6 від 27.05.2023 року.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Чернівецька митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п.1.1. контракту від 20.03.2023 №01/23 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений в замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, що в невід`ємною частиною цього контракту. Відповідно до п. 1.2 контракту кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і визначається в замовленнях. Відповідно до п. 2.1 контракту загальна сума контракту складається з сум всіх інвойсів, що будуть виставлені постачальником на підставі замовлень покупця. Відповідно до п. 2.2 покупець зобов`язаний оплатити вартість тільки тієї кількості товару, яку він замовив відповідно до узгоджених замовлень. Замовлення до митного оформлення не подано. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

2) відповідно до п. 3.1 контракту від 20.03.2023 №01/23 оплата за товар здійснюється покупцем за однією з наступних умов: 100% від вартості партії товару у якості передоплати; 100% протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД. Згідно з п. 3.2 контракту зазначено, що якщо у товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1 цього контракту, то вважається, що 100% вартості такого товару, що поставляється на підставі певного інвойсу має бути сплачено постачальнику протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД, що і мало місце у даному випадку. Проте, згідно з інвойсом від 27.05.2023 №INVT 57 зазначено: «кредит», що ускладнює тлумачення товаросупровідних документів. Роз`яснень та документів, які б підтверджували чи роз`яснювали обставини з даного приводу не надано;

3) згідно з п. 4.13 контракту від 20.03.2023 №01/23 право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати митного оформлення товару в країні покупця, що підтверджується ВМД. При цьому, згідно з умовами поставки FCA продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Згідно з СМР від 27.05.2023 місце завантаження товару Strumica, Republic of North Macedonia, що свідчить про те, що право власності до покупця перейшло з моменту завантаження товару у вказаному в CMR місці, що суперечить умовам контракту;

4) для підтвердження вартості транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 29.05.2023 №87 та договір-заявка №6 від 27.05.2023. Довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та не міститься в переліку документів згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 №599, тобто виникає питання документального підтвердження числового значення транспортних витрат. Договір-Заявка №6 від 27.05.2023 містить відомості щодо наявності безготівкового переказу на рахунок перевізника. Відомостей щодо здійснення/нездійснення оплати не надано;

5) у гр. 31 поданої до митного оформлення МД зазначено: «капуста білоголова свіжа»; «врожай 2023 року», «Виробник: SAFIR-PROMET DOO», при цьому у жодному з поданих до митного оформлення товаросупровідних документах не зазначено відомостей щодо виду товару, до врожаю якого року відноситься дана продукція та виробника.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Чернівецькою митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: банківські платіжні документи, стосуються оцінюваних товарів; інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою/контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення.

На виконання вимог митного органу, 30.05.2023 року позивач надав лист №30/05-23-1 з наступними документами: калькуляція від 27.05.2023 року; прайс-лист від 26.05.2023 року; копія митної декларації країни відправлення №23MKXP405000019D09 від 27.05.2023 року; лист Frutopolis №12 від 29.05.2023 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ТОВ «Одеський аукціонний центр» №20-32/05-2023 від 30.05.2023 року; рахунок-фактура №33/05 від 30.05.2023 року.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митний орган вказав наступне:

- калькуляція від 27.05.2023 року не може бути взята до уваги, оскільки не містить документального підтвердження щодо складових цін товару;

- прайс-лист від 26.05.2023 року не може бути взятий до уваги, оскільки згідно з мережі інтернет дана компанія орієнтована на закупівлю та реалізацію овочів та фруктів, а отже, прайс-лист такого виробника повинен містити відомості по всьому асортименту товарів;

- копія митної декларації країни відправлення№23МКХР405000019D09 від 27.05.2023 року не містить посилань на інвойс та не підтверджує числові значення гр.22 МД;

- лист Frutopolis №12 від 29.05.2023 року не може бути взятий до уваги, оскільки вказаний у ньому інвойс №170/2023 не подано до митного органу;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ТОВ «Одеський аукціонний центр» №20-32/05-2023 від 30.05.2023 року не може бути взятий до уваги, оскільки вартість товару визначалась на підставі середньоринкових цін, тобто, в рамках порівняльного підходу.

30.05.2023 року рішенням №UA408000/2023/000218/2 Чернівецька митниця здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару за резервним методом, яким митну вартість товару №1 скориговано до рівня 0,9 дол. США/кг. замість 0,8410 євро/кг., яка була заявлена декларантом.

Також, Чернівецька митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000784.

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 30.05.2023 року №UA408000/2023/000218/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.05.2023 року UA408020/2023/000784.

В даному випадку, із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано за основним методом з тих підстав, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з наведеним, Чернівецькою митницею визначено митну вартість товару за резервним методом.

При цьому, за наслідком проведення митних процедур, митним органом для підтвердження заявленої митної вартості запропоновано позивачу надати: банківські платіжні документи, стосуються оцінюваних товарів; інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою/контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Перевіривши матеріали справи та надаючи оцінку обставинам, які викликали у відповідача сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, судова колегія зазначає наступне.

Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких має здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються.

Розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

У постанові від 17.04.2018 року по справі №815/329/17 Верховний Суд зробив висновок, що навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що момент переходу правова власності на товар, також, не може впливати на його митну вартість, оскільки відповідно до п. 4.5 Контракту №01/23 від 20.03.2023 року обов`язок та витрати з навантаження/вивантаження товару, що пов`язані з транспортуванням такого товару до порту або іншого місця ввезення на митну територію України покладаються на постачальника та такі витрати самостійно закладаються постачальником до ціни товару та додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.

Стосовно витрат на транспортування судова колегія вказує, що до митного органу позивачем надано довідка про транспортні витрати №87 від 29.05.2023 року, яка містить усі необхідні дані, в тому числі чисельні, які підтверджують витрати на транспортування товару. Також, суд апеляційної інстанції враховує, що до митного оформлення було надано рахунок-фактуру за транспортні послуги №33/05 від 30.05.2023 року, який додатково підтверджує чисельні дані щодо транспортних витрат.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 року по справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 15.10.2024 року по справі №520/6058/24.

З урахуванням наведеного, довідка про транспортні витрати №87 від 29.05.2023 року належним чином підтверджує вартість транспортних витрат.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності зауважень митного органу про те, що у жодному з поданих до митного оформлення товаросупровідних документів не зазначено відомостей щодо виду товару, до врожаю якого року відноситься дана продукція та виробника.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дані щодо виду товару, які зазначені митній декларації, були отримані з сертифікату походження товару №A gk 0190412 від 27.05.2023 року, де зазначено «капуста свіжа» («FRESH CABBAGE») та фітосанітарного сертифікату на товар №МК5903767 від 27.05.2023 року, в якому вказано «качанна капуста» (зазначена ботанічна назва капусти качанної «brassica oleracea capitata»).

Зазначені документи надавались до митного органу, що не заперечується відповідачем.

Крім того, не заслуговують на увагу зауваження митного органу щодо калькуляції від 27.05.2023 року та прайс-листа від 26.05.2023 року, оскільки вказані документи, у розумінні положень ч.2 ст.53 МК України, не є документами, що підтверджують митну вартість товарів, та відповідно, не можуть впливати на його митну вартість.

У рішенні про коригування митний орган вказує також на те, що копія митної декларації країни відправлення №23МКХР405000019D09 від 27.05.2023 року не містить посилань на інвойс та не підтверджує числові значення гр.22 митної декларації.

На думку суду зазначена обставина не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в експортній декларації зазначаються лише ті документи, які стосуються господарських відносин між виробником товару та постачальником. В свою чергу, позивача з виробником товару жодні відносини не пов`язують, оскільки його контрагентом є виключно постачальник.

З аналогічних підстав не заслуговують на увагу посилання митниці щодо не подання позивачем інвойсу №170/2023, вказаного у листі Frutopolis №12 від 29.05.2023 року, з огляду на те, що вказаний інвойс зазначено в експортній декларації, та жодним чином не впливає на поставку товару позивачу. Поставка товару ТОВ «Атаман і К» здійснювалася на підставі інвойсу №INVT 57 від 27.05.2023 року, який подавався позивачем до митного оформлення.

Стосовно зауважень до висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ТОВ «Одеський аукціонний центр» №20-32/05-2023 від 30.05.2023 року слід зазначити, що відповідачем не доведено яким саме чином вказаний документ впливає на заявлену вартість товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, є необґрунтованими.

Позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту, було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, ст.53 МК України врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, яка не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 815/762/18.

Відповідно до ст.ст.189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Частина 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, попередні методи не застосовуються митницею з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду апеляційної інстанції, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Чернівецьку митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв