Справа № 144/119/25
Суддя: Магдяк Н. І.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/119/25
Провадження № 2-а/144/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. смт Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Магдяк Н.І.

за участю секретаря судових засідань Дудник С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області про скасування постанови серія ЕНА № 3878731 від 17.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві позивач вказав, що постановою інспектора Відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Седляка В.В. серія ЕНА № 3878731 від 17.01.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 17.01.2025 о 16:42 годині в селищі Теплик по вулиці Василя Стуса, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п. 8.4. в ПДР України - порушення вимог заборонних знаків.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві також зазначив, що не керував автомобілем ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці В. Стуса 17.01.2025 о 16:42, а дорожній знак 3.21 взагалі на вказаній вулиці відсутній. У зазначений час о 16.39 год. ОСОБА_1 провів розрахунок на касі самообслуговування магазину «Фора», на підтвердження чого надав суду чек POS термінала. Зазначений магазин знаходиться по вул. Незалежності, 28. Як зазначає позивач із магазину він вийшов близько 16.42 год. та підійшов до свого автомобіля, який був припаркований по вул. Незалежності. В цей час до нього підійшов інспектор поліції Седляк В.В. з вимогою надати посвідчення водія та інші необхідні документи. На запитання позивача до інспектора поліції про причину зупинки інспектор поліції Седляк В.В. повідомив, що ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п. 8.4.в Правил дорожнього руху України. Таким чином, в постанові серії ЕНА № 3878731 від 17.01.2025 невірно зазначено місце розгляду справи, місце скоєння та суть і обставини правопорушення, що виключає можливість встановити об`єктивну сторону правопорушення, яка є обов`язковою ознакою для встановлення складу для встановлення складу правопорушення.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної

відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню.

19.02.2025 року від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, позов відповідач не визнає, просить залишити адміністративний позов без задоволення, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. 17.01.2025 співробітник ГУНП у Вінницькій області використовував портативний відеореєстратор №797666. Відеозапис події, що мала місце 17 січня 2025 року, долучений до матеріалів справи.

21.02.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшло заперечення на відзив, у якому позивач зазначає, що аргументи викладені у відзиві ГУНП у Вінницькій області є безпідставними, а посилання на законодавчі норми і роз`яснення необхідності дотримання Правил дорожнього руху є такими, що не відносяться до суті справи. При винесенні постанови інпектор поліції Седляк В.В. не ознайомив його з правами відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення, чим позбавив позивача скористатись ними в повному обсязі, не повідомив про здійснення відеофіксації шляхом запису на бодікамеру, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», всупереч вимог ст. 307 Цивільного Кодексу України, порушив вимоги наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», відповідно до яких поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, а також поважати і не порушувати права та свободи людини. Стосовно п. 7 відзиву щодо відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано, що він вину визнає, зазначає, що відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду Верховного суду, викладеної у постанові від 17.03.2020 у справі № 482/83/17, сам факт визнання особою вини порушення ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від правомірності свого рішення. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, скасувати постанову інспектора відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Седляка В.В., серія ЕНА № 3878731 від 17.01.2025. В період спілкування з поліцейським 17 січня 2025 року вони знаходились на вулиці Незалежності, а в постанові вказане місце вчинення - вулиця Стуса в с-щі Теплик, де немає знака "В`їзд заборонено". У вказаний постанові час він за кермом автомобіля не перебував, повідомив суд, що державний номерний знак його автомобіля марки ВАЗ 2110 - НОМЕР_2 . Вважає його вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення недоведеною.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, відповідно до відзиву наданого суду, просить позовні вимоги залишити без задоволення, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до позовної заяви позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що постановою інспектора Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Седляка Віктора Вікторовича серія ЕНА № 3878731 від 17.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 17.01.2025 о 16:42 годині в селищі Теплик по вулиці Василя Стуса, він керував автомобілем ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21,чим порушив п. 8.4. в ПДР України - Порушення вимог заборонних знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні».

Відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, а також з відеотехніки, що перебуває у чужому володінні є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Представником відповідача надано суду докази в електронній формі, а саме: відеофайл із портативного відеореєстратора поліцейського.

Як встановлено з переглянутого відеозапису, поліцейський пояснив суть вчиненого правопорушення, а саме не виконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», при цьому наявність дорожнього знаку та перебування транспортного засобу позивача в зоні його дії зафіксовано на відеозаписі, що спростовує доводи позивача щодо його відсутності. На вказаному відеофайлі ОСОБА_1 не заперечує факту зупинення під знаком 3.21 "В`їзд заборонено" та пояснив інспектору поліції, що не було вільних місць, де припаркуватися. Вказане правопорушення підтвердила також дружина, яка перебувала поряд з водієм. Посилання позивача на чек є необгрунтованими, оскільки не спростовують факту вчинення правопорушення та є лише підтвердженням факту придбання товару певними особами. Зазначений поліцейським час відповідає обставинам справи, оскільки на момент прибуття поліцейського транспортний засіб продовжував перебувати в зоні дії знаку, тобто правопорушення продовжувало тривати. Зазначення в постанові вулиці Стуса, а не вулиці Незалежності, суд вважає технічною помилкою.

Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що по факту даного правопорушення буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та повідомив вид адміністративного стягнення, який буде накладено. Під час розгляду справи позивач не заявляв клопотань, ОСОБА_1 було озвучено на відеозапис, що "винні".

У подальшому поліцейський повідомив, що по факту правопорушення буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та повідомив вид адміністративного стягнення, який буде накладено. Також поліцейським було роз`яснено позивачу про порядок та строки сплати штрафу та оскарження постанови. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивачу роз`яснено права за статтею 268 КУпАП, а також положення ст. ст. 289, 307, 308 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У п.8.1, 8.2 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Пункт 8.4 ПДР України передбачає, що дорожні знаки(додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п. 3.21, розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожній знак 3.21 означає "В`їзд заборонено". Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частина 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Окрім того, частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (с. 3 ст. 90 КАС України).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2110, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п. 8.4в ПДР порушення вимог заборонних знаків. При дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який додано відповідачем, судом встановлено, що позивачем дійсно порушено вимогу дорожнього знаку 3.21, оскільки не порушивши вимоги заборонного знаку 3.21, позивач не зміг би припаркуватися на тому місці, де стояв автомобіль при складанні постанови.

Викладена позивачем аргументація, заперечення вчиненого правопорушення оцінюється судом як спосіб уникнення передбаченої законом відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих уповноваженій посадовій особі поліції, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а, отже, є законною.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121-3, 245, 251, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія ЕНА № 3878731 від 17.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Теплицький районний суд Вінницької області до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області адреса: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, .

Суддя :