Справа № 320/32564/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року справа №320/32564/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кушнової А.О., розглянув за правилам загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", на стороні відповідачів Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати бездіяльність Командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 протиправною та зобов`язати його видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф в Україну її загиблий син ОСОБА_3 під керівництвом Молодіжного добровольчого воєнізованого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та Військової частини НОМЕР_2 з 26.02.2022 по 20.03.2022 разом з іншими добровольцями неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 на території ТРЦ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " у АДРЕСА_1 .

Вказує, що 19.03.2022 між ОСОБА_3 , як добровольцем, та командиром ДФТГ м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_4 , який діяв на підставі наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.03.2022 №13 та подання командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2022, було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_3 .

Згідно наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.03.2022 №13 командир військової частини НОМЕР_1 здійснював керівництво та контроль за діяльністю ДФТГ м. Києва "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Позивач зазначає, що близько 22 години 46 хвилин 20 березня 2022 року по району очікування 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 та Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території ТРЦ "ІНФОРМАЦІЯ_4" у Подільському районі міста Києва, проспект Правди, 47, рф було нанесено ракетний удар, внаслідок чого стався вибух боєкомплекту та пожежа.

Син позивачки, доброволець ОСОБА_3 , у вказаний час перебував в епіцентрі вибуху та загинув внаслідок ракетного удару.

Як зазначає позивач, вказані обставини підтверджуються службовим розслідуванням, проведеним Військовою частиною НОМЕР_2 за фактом зникнення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 під час ракетного удару в зазначеному районі очікування.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що її син ОСОБА_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України і загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час ракетного обстрілу військами рф вказаного вище об`єкту, тобто під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в м. Києві.

Вказує, що за зверненням командира Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 до командира ВЧ НОМЕР_1 про надання добровольцям та рідним загиблих добровольців довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України отримано відмову у видачі таких довідок у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Позивач вважає такі дії командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 протиправними, оскільки її син загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання у районі очікування НОМЕР_4 Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , а тому вона має право на отримання спірної довідки відповідно до Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого Постановою КМУ від 23.09.2015 №740, за формою в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023 лише за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади.

Враховуючи викладені обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 03.09.2024. Залучено до участі у справі №320/32564/24 співвідповідача - Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Витребувано докази від позивача та відповідачів.

03.09.2024 підготовче судове засідання знято з розгляду у зв`язку із відпусткою судді Кушнової А.О. Призначено наступне підготовче засідання на 26.09.2024.

25.09.2024 канцелярією суду зареєстровано письмові пояснення представника третьої особи (Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), в яких зазначено, що пунктом 2 наказу Командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.03.2022 №13 наказано командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняти до безпосереднього керівництва і контролю за діяльністю Добровольче формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Також у вказаних поясненнях представник третьої особи зауважив, що відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про основи національного спротиву» добровольчі формування територіальних громад не є військовими частинами, а є лише військово-цивільною складовою територіальної оборони.

26.09.2024 канцелярією суду зареєстровано відзиви на позовну заяви відповідача-1 та відповідача-2, в яких вони проти задоволення позовних вимог заперечують.

Так, відповідачі вказують, що командування з повагою ставиться до всіх добровольців, які стали на захист суверенітету та територіальної цілісності України, та не заперечує у необхідності надання довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України добровольцям, які приймали участь у таких заходах.

Однак, відповідачі не визнають позовних вимог позивача та вважають їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» добровольче формування територіальної громади не є військовим формуванням в розумінні Закону України «Про оборону України», а тому у Військової частини відсутні повноваження щодо видачі спірної довідки.

В свою чергу, відповідачі зауважили, що довідка, про яку просить позивач, передбачена додатком 1 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою КМУ від 23.09.2015 №740.

Однак, постанова КМУ №685 від 07.07.2023, якою внесено зміни до постанови КМУ №740, встановлює факт безпосередньої участі у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, тобто передбачено видачу довідки про встановлення означеного факту.

Також, постановою КМУ №685 внесено зміни до інших постанов КМУ, що містять додатки у вигляді довідок про безпосередню участь особи у спірних заходах.

Так, пунктом 2 Змін, що вносяться до постанов КМУ постановою КМУ №685, внесено зокрема зміни до Додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014, який і є довідкою, про яку просить позивач.

Відповідачі вказують, що така довідка учасника бойових дій видається лише військовослужбовцям, для надання їм відповідного статусу, в той час як добровольцям територіальної громади видача довідки передбачена за формою Додатку 7 Порядку, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014 в редакції постанови КМУ №837 від 12.07.2024.

В свою чергу, відповідачі зазначають, що позивачка не може отримати довідки, передбачені Порядком, затвердженим постановою КМУ №413 від 20.08.2014, оскільки згідно положень пункту 4 цього Порядку відповідні довідки видаються для надання особі статусу учасника бойових дій, а іншої причини видачі такої довідки законодавством не передбачено.

Відповідачі відмічають, що надання такого статусу нерозривно пов`язано із конкретною особою та надає такій відповідні права, у зв`язку з чим позивач не може бути учасником таких правовідносин, у тому числі отримати таку довідку щодо загиблої особи.

Разом з тим, як зазначають відповідачі, пунктом 4 Змін, що вносяться до постанов КМУ постановою КМУ №685, внесено зміни до Порядку, затвердженого згаданою постановою КМУ №740, де вказаний Порядок доповнено додатком щодо видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка власне видається єдиною довідкою, яка може бути отримана членом сім`ї.

Проте, позивач як член сім`ї не надала належних доказів про родинний зв`язок із ОСОБА_3 , які в разі надання не будуть заперечуватись військовою частиною.

У той же час, відповідачі зауважили, що форма довідки, передбаченої додатком 1 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №740 від 23.09.2015, крім інших обов`язкових даних, що мають бути вказані у довідці, передбачає обов`язкове зазначення підстави її видачі, але чинне законодавство не визначає яка саме має бути підстава.

Проте, відповідачі звернули увагу на те, що враховуючи додаток 7 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №413, підставою для видачі довідки вказується бойове розпорядження командира військової частини.

Однак, командиром Військової частини НОМЕР_1 не видавалися бойові розпорядження щодо охорони та супроводу 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 або інші бойові розпорядження, що передбачали перебування особового складу військової частини, ДФТГ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та інших підпорядкованих підрозділів на території ТРЦ "ІНФОРМАЦІЯ_4" та взагалі на території Подільського району м. Києва.

При цьому, відповідачі зауважили, що про наявність у складі ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » добровольця ОСОБА_3 вони дізналися після передачі командиру ВЧ НОМЕР_1 примірника контракту із вказаним добровольцем.

Також, відповідачі відмітили, що враховуючи інформацію, яка міститься в Акті службового розслідування щодо обставин ракетного удару рф по ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» 20.03.2022, де зафіксовано загибель добровольця ОСОБА_3 , та, зокрема, зазначено про те, що бойове розпорядження було видано командиром ВЧ НОМЕР_2 №39 від 24.02.2022.

В свою чергу, отримавши відповідь від командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №1130 від 14.11.2023 на лист від 31.10.2023 №1696/4291, військовою частиною НОМЕР_1 було встановлено відсутність письмових наказів чи розпоряджень про залучення ДВП «Київ-Щит» до виконання завдань із супроводу та охорони 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 ВЧ НОМЕР_2 . Відповідно, бойове розпорядження щодо виконання вказаних завдань ДВП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » командиром ВЧ НОМЕР_1 не видавалось.

Окрім того, відповідачі звернули увагу на те, що з 27.01.2023 діяльність ДФТГ м.Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» провадиться під керівництвом і контролем військової частини НОМЕР_5 на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_6 №8 від 24.01.2023 та командира військової частини НОМЕР_5 № 21 від 27.01.2023, а тому на момент внесення змін постановою КМУ №685 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №740, ДФТГ м.Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» перебувала під безпосереднім керівництвом і контролем командира ВЧ НОМЕР_5 .

З огляду на викладене, відповідачі просять у задоволенні позову відмовити.

26.09.2024 канцелярією суду зареєстровано заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з перебуванням в зоні проведення воєнних (бойових) дій.

У підготовчому судовому засіданні 26.09.2024 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач звернула увагу на те, що згідно абз. 5 п.п.4 п. 4 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою КМУ від 23.09.2015 №740, підставою для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України для членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади є:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

контракт добровольця територіальної оборони;

довідка за формою згідно з додатком 1, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Водночас, позивач звернула увагу на те, що оновлена форма довідки (в редакції постанови КМУ №685 від 07.07.2023) про участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не містить переліку підстав, згідно яких вона може видаватися, як це було передбачено в попередній редакції форми довідки.

Окрім того, позивач у підготовчому засіданні 26.09.2024 надала суду докази, які підтверджують, що вона є матір`ю ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України. Витребувано докази від відповідача-2, третьої особи - Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відкладено підготовче судове засідання у справі на 29.10.2024.

17.10.2024 канцелярією суду зареєстровано письмові пояснення представника третьої особи (Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), в яких наголошено на тому, що в позовній заяві ОСОБА_1 йдеться про надання довідки (в редакції постанови КМУ №685 від 07.07.2023), яка видається командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади.

При цьому, третя особа у письмових поясненнях зауважила, що довідка (в редакції постанови КМУ №685 від 07.07.2023) не містить переліку підстав, згідно яких вона може видаватися, як це передбачено у довідці згідно додатку 7 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014.

У зв`язку з цим, третя особа вважає, що твердження Військової частини НОМЕР_1 щодо зазначення в довідці, яку просить позивач, про підставу її видачі є помилковими, оскільки форма довідки згідно додатку 7 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014, містить перелік підстав, які повинні бути внесені до довідки, і є підставою для надання добровольцю територіальної громади статусу учасника бойових дій. Проте, позивач просить видати довідку (в редакції постанови КМУ №685 від 07.07.2023), яка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

У підготовчому судовому засіданні 29.10.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наголосив на тому, що довідка, яку просить позивач, підтверджує факт безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а тому підстава її видачі має бути такою ж, яка передбачена для добровольців територіальної громади при видачі довідки за формою згідно додатку 7 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014, а саме назва, дата реєстрації та реєстраційний номер (індекс) бойового розпорядження командира військової частини ІНФОРМАЦІЯ_6, під безпосереднім керівництвом якого за територіальним принципом перебуває добровольче формування територіальної оборони.

Також, відповідач зазначив, що командиром військової частини НОМЕР_1 не видавалися та не могли видаватись бойові розпорядження щодо охорони та супроводу 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 або інші бойові розпорядження, що передбачали перебування особового складу військової частини, ДФТГ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та інших підпорядкованих підрозділів на території ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_1 ) та взагалі на території Подільського району м. Києва.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання у зв`язку з необхідністю повторного витребування доказів від відповідача на 13.11.2024.

12.11.2024 канцелярією суду зареєстровано письмові пояснення представника третьої особи (Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), в яких, зокрема, наголошено на тому, що добровольці молодіжного воєнізованого підрозділу «Київ-Щит» лише 19.03.2022 стали добровольцями ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке згідно п. 2 наказу Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ (з основної діяльності) №13 від 08.03.2022 було прийнято до безпосереднього керівництва та контролю за його діяльністю командиром в/ч НОМЕР_1 , а тому саме цей командир, а ні який інший, відповідно до чинного законодавства України за клопотанням командира ДФТГ повинен видати рідним загиблих добровольців та важко пораненим добровольцям довідки про їх безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Як зазначає представник третьої особи, про події, які відбулись в ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» 20.03.2022, командиром ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» відразу (в усній формі) було доведено до командира в/ч НОМЕР_1 , але на той час ніхто не володів інформацією як діяти у тій складній ситуації, оскільки на початку повномасштабної війни чинне законодавство України з означених питань не враховувало усіх нюансів участі добровольців у заходах, необхідних для оборони України.

Лише на початку 2023 року чинне законодавство України з означених питань шляхом внесення змін і доповнень почало вдосконалюватися, що у подальшому надало можливість командирам ДФТГ звернутися з відповідними клопотаннями до командирів в/ч, які здійснювали керівництво та контроль за їх діяльністю, щодо надання довідок про безпосередню участь загиблих та важко поранених добровольців у заходах необхідних для забезпечення оборони України.

Враховуючи вищезазначене, представник третьої особи вважає, що доводи, наведені у поясненні представника в/ч НОМЕР_1 , є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

У підготовчому судовому засіданні 13.11.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 подано пояснення на заперечення на відзив на позовну заяву, в яких відповідач зазначив, що жодною нормою законодавства не передбачено, що клопотання командира ДФТГ може бути самостійною підставою для підтвердження факту безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У зазначеному клопотанні командир ДФТГ звертається до командира військової частини з проханням видати довідку для члена сім?ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України про їхню участь у відповідних заходах. Однак, фактична участь загиблого чи померлого в таких заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, що є в розпорядженні командира військової частини.

У той же час, відповідач звернув увагу на те, що командир військової частини зобов?язаний володіти документами, які підтверджують участь конкретної особи в бойових діях або інших заходах, пов?язаних з обороною держави. Натомість копії свідоцтва про смерть, контракту добровольця чи судово-медичної експертизи не є достатніми для підтвердження факту участі.

Так, у разі загибелі або смерті військовослужбовця повинні бути надані не тільки документи, що підтверджують факт смерті (наприклад, свідоцтво про смерть), але й документи, які свідчать про його участь у бойових діях чи інших операціях. А відтак, відсутність таких документів робить видачу довідки про участь у бойових діях чи заходах безпідставною.

З огляду на вказане, відповідач вважає, що доводи позивача у запереченні на відзив є необґрунтованими та не відповідають вимогам законодавства.

13.11.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України надійшла заява, до якої додано матеріали службового розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1 ІНФОРМАЦІЯ_6 на території ТЦ " ІНФОРМАЦІЯ_4 20.03.2022 та виданого за результатами службового розслідування наказу, проте не в повному обсязі, а саме не надано додатків до акту службового розслідування, вказаних в п.5 такого Акту, а також не зазначено дату складання такого Акту службового розслідування та дату затвердження такого Акту.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 витребувано докази від третьої особи - Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 10.12.2024. Викликано у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 .

25.11.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України надійшла заява, до якої додано додатки до акту службового розслідування, вказаних в п.5 такого Акту.

Крім того, третьою особою повідомлено, що акт службового розслідування затверджений 29.03.2022 №13566.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 відкладено судове засідання на 18.12.2024 та викликано свідків.

У судовому засіданні 18.12.2024 позивач та представник третьої особи (ДФТГ м.Києва "ІНФОРМАЦІЯ_2") підтримали позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача - Військової частини НОМЕР_1 проти позову заперечував повністю.

У судовому засіданні 18.12.2024 було допитано в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Після надання пояснень та допиту свідків позивачем, представником третьої особи та представником відповідача заявлені клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 суд ухвалив здійснювати подальший розгляд у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.09.2024 №6, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 18.03.1998, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородської райдержадміністрації Полтавської області, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 15.11.2016, виданого Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 01.06.1993, виданого Комишнянською селищною радою Миргородського району.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який послідуючими Указами Президента продовжений та на сьогодні не відмінений.

В місті Києві було утворено Молодіжний добровольчий воєнізований підрозділ «Київ-Щит» (далі - МДВП «Київ-Щит»), який з 26 лютого 2022 року під керівництвом Військової частини НОМЕР_2 неодноразово залучався до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 (далі - 1-ї РеЛБатр в/ч НОМЕР_2 ), що брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та забезпечувала відсіч і стримування збройної агресії росії проти України в м. Києві.

ОСОБА_3 в період з 26 лютого 2022 року по 20 березня 2022 року через командирів МДВП «Київ-Щит» та військової частини НОМЕР_2 разом з іншими добровольцями підрозділу неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 за місцем дислокації торгово-розважальний центр « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (далі - ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4»).

Відповідно до пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13 "Про призначення командирів добровольчих формувань територіальної громади міста Києва" на підставі подання командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2022 та протоколу зборів ініціативної групи №21 від 07.03.2022 призначено командиром Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянина ОСОБА_4 .

Згідно з пунктом 2 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13 командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 наказано прийняти до безпосереднього керівництва та контролю за діяльністю Добровольче формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Також командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 наказано здійснювати забезпечення індивідуальною штатною зброєю членів добровольчих формувань територіальних громад за окремим дорученням Головнокомандувача Збройних Сил України.

19 березня 2022 року між добровольцем ОСОБА_3 та командиром ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 , який діє на підставі наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13, було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_3 .

Близько 22 години 45 хвилин 20 березня 2022 року по району очікування підрозділів НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), а саме по ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_1 ), збройними силами російської федерації було нанесено ракетний удар, внаслідок якого стався вибух боєкомплекту та пожежа.

За наслідками ракетного удару частина військовослужбовців НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та п`ятеро добровольців ДФТГ АДРЕСА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які перебували в епіцентрі вибуху, загинули або зникли безвісті, а частина військовослужбовців та четверо добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримали важкі поранення.

Внаслідок зазначеного ракетного удару син позивачки ОСОБА_3 , який у цей час перебував в епіцентрі вибуху, загинув.

Відповідно до довідки про причину смерті від 23.03.2022, виданої Відділом судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 через отримане ушкодження внаслідок військових дій від вибухів.

Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_2 було проведено службове розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1 ІНФОРМАЦІЯ_6, за результатами чого складено акт службового розслідування.

В акті службового розслідування вказано, що з пояснень ОСОБА_10 стало відомо, що з 26.02.2022 до 20.03.2022 включно він перебував на чолі групи добровольців ІНФОРМАЦІЯ_1 №21 "ІНФОРМАЦІЯ_2", яка виконувала обов`язки з охорони, оброни і супроводу 1-ї артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_2 .

Список членів ДФТГ "ІНФОРМАЦІЯ_2", які залучались до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 , вказані в додатку до службового розслідування під №7.

У вказаному списку добровольців, які були залучені, що є додатком до акту службового розслідування, серед інших вказаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2508 затверджено Акт службового розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону під час ракетного удару по району очікування НОМЕР_10 ІНФОРМАЦІЯ_6.

При цьому, судом встановлено, що службове розслідування за фактом загибелі членів Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", серед яких був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син позивачки ОСОБА_1 , силами військової частини НОМЕР_1 не проводилось, що підтвердив у судовому засіданні представник вказаної військової частини.

У жовтні 2022 року командир ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_2 із запитом від 24.10.2022 №541 про надання добровольцям ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та рідним загиблих добровольців, які брали участь у виконанні бойових завдань, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Листом від 14.11.2022 №1/37/5831 командир в/ч НОМЕР_2 полковник ОСОБА_11 повідомив про неможливість надання довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України за таких підстав:

- громадянам, які не зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ;

- на даний час не має законодавчо затвердженого зразка довідки про безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, так як період з 24 лютого 2022 року не є операцією антитерористичних сил і не є операцією об`єднаних сил.

У серпні 2023 року командир ДФТГ м. Києва « ОСОБА_12 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з клопотанням від 01.08.2023 №961, в якому просив видати рідним загиблих добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були залучені до виконання завдань, пов`язаних з обороною столиці (охорони та супроводу НОМЕР_4 Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 та внаслідок ракетного удару 20 березня 2022 року (близько 22 години 45 хвилин) по району зосередження підрозділів 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме по ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (м. Київ, пр. Правди, 47) загинули або зникли безвісті, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, за формою, затвердженою постановою КМУ «Про порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» від 23.09.2015 №740 (в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023), зокрема, щодо загиблого добровольця ОСОБА_3 .

Листом від 26.08.2023 №1696/3419 командир Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_13 повідомив командира ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 про те, що командир в/ч НОМЕР_1 не може підтвердити факт виконання добровольцями ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бойових завдань станом на 20.03.2022 за межами території АДРЕСА_1 (зона відповідальності в/ч НОМЕР_1 ).

У подальшому командир ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 повторно звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з клопотанням від 02.10.2023 №1069 про видачу довідок членам сімей загиблих добровольців ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Листом від 31.10.2023 №1696/4291 командир Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_14 повідомив, що командиром військової частини НОМЕР_1 не надавалися розпорядження, бойові розпорядження, накази щодо залучення добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до виконання завдань за межами території Печерського району м. Києва у ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Водночас, командир Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_14 у вказаному листі з метою підтвердження факту виконання бойового завдання у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » добровольцями ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » просив надати відповідні накази, бойові розпорядження тощо, на підставі яких добровольці ДФТГ або воєнізованого підрозділу «Київ-Щит» здійснювали охорону та супровід підрозділу військової частини НОМЕР_2 .

Листом від 14.11.2023 №1130 командир ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 повідомив командира Військової частини НОМЕР_1 про те, що з метою участі у захисті міста Києва, з самого початку російського вторгнення в Україну, за ініціативи активної молоді в Подільському районі столиці шляхом самоорганізації було утворено добровольчий воєнізований підрозділ «Київ-Шит», який, за усними домовленостями з керівництвом в/ч НОМЕР_2 , з 26 лютого 2022 року був залучений до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 .

19 березня 2022 року усі добровольці воєнізованого підрозділу «Киів-Щит» уклали контракт добровольця територіальної оборони з командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_15 .

У вказаному листі також зазначено, що згідно з усною інформацією керівництва в/ч НОМЕР_2 , розпоряджень чи наказів щодо залучених добровольців воєнізованого підрозділу «Київ-щит» (в подальшому, як структурного підрозділу ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2») до виконання завдань з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 не знайдено чи не збереглося.

Разом з тим, у вказаному листі зауважено, що надісланий до в/ч НОМЕР_1 Акт службового розслідування, який доданий до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №2508 від 29.09.2022 про результати службового розслідування по факту безвісті зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону під час ракетного удару по району очікування НОМЕР_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, містить інформацію (як у тексті так і в додатку) про залучення добровольчого воєнізованого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (з 19 березня 2022 року добровольці ФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 , що є вагомою підставою для надання довідок членам сімей загиблих добровольців ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Також, у вказаному листі звернуто увагу на те, що нова форма Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не містить переліку підстав, згідно яких вона надається (у тому числі щодо бойових наказів чи розпоряджень). Проте, ця Довідка видається за клопотанням командира ДФТГ.

Міністерство у справах ветеранів України листом за підписом заступника Міністра повідомило позивача, що за результатами розгляду її заяви від 27.02.2024 про встановлення факту безпосередньої участі у заходах ОСОБА_3 міжвідомчою комісією (протокол засідання від 04.04.2024 №3) прийнято рішення відмовити у встановленні такого факту.

У подальшому позивач звернулась до Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України із заявою про видачу довідки щодо безпосередньої участі її сина ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Вказана заява була направлена засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 08.04.2024 №916.

Як зазначає позивач, відповіді від Міжвідомчої комісії вона не отримала.

Проти даних обставин та фактів не заперечують відповідачі та треті особи у справі.

Однак, вважаючи протиправною бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 щодо невидачі довідки про безпосередню участь її сина ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротив визначені Законом України від 16.07.2021 №1702-IX «Про основи національного спротиву» (далі - також Закон №1702-ІХ).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 1 Закону №1702-ІХ доброволець ІНФОРМАЦІЯ_6 - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_6;

добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону №1702-IX завданнями територіальної оборони є, зокрема, 1) своєчасне реагування та вжиття необхідних заходів щодо оборони території та захисту населення на визначеній місцевості; 2) участь у посиленні охорони та захисті державного кордону; (…) 5) участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління; 6) участь в охороні та обороні важливих об`єктів і комунікацій, інших критично важливих об`єктів інфраструктури, визначених Кабінетом Міністрів України, та об`єктів обласного, районного, сільського, селищного, міського значення, районного у містах рад, сільських, селищних, порушення функціонування та виведення з ладу яких становлять загрозу для життєдіяльності населення; 7) забезпечення умов для стратегічного (оперативного) розгортання військ (сил) або їх перегрупування; (…).

Абзацами 4-6 частини другої статті 8 Закону №1702-IX передбачено, що діяльність добровольчих формувань територіальних громад здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини ІНФОРМАЦІЯ_6 за територіальним принципом.

У разі введення в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану всі добровольчі формування територіальних громад переходять в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин ІНФОРМАЦІЯ_6.

На час дії воєнного стану за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України добровольчі формування територіальних громад повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Згідно частини третьої статті 9 Закону №1702-ІХ до складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони.

На громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1703-ІХ на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З наведених правових норм слідує, що під час виконання завдань територіальної оборони на членів добровольчих формувань територіальних громад поширюються всі гарантії військовослужбовців, і це визначено в частині другій статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву».

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 в період з 26 лютого 2022 року по 20 березня 2022 року через командирів МДВП «Київ-Щит» та військової частини НОМЕР_2 разом з іншими добровольцями підрозділу неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 за місцем дислокації ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

19 березня 2022 року між добровольцем ОСОБА_3 та командиром ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 , який діє на підставі наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13, було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_3 .

Вказаним контрактом встановлено, що на час виконання державних та/або громадських обов`язків ОСОБА_3 перебуває під захистом Держави, має усі права, свободи, гарантії, закріплені Конституцією України, Кодексом законів про працю України, відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» та Положення про добровольчі формування територіальних громад, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449.

Відтак, встановлені судом обставини дають можливість дійти беззаперечного висновку, що на ОСОБА_3 , який брав участь у захисті територіальної цілісності України у зв`язку з військовою агресією російської федерації в складі Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", поширюються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно, гарантії, передбачені цими законами, також розповсюджуються і на батьків загиблого добровольця, зокрема, і на позивача - ОСОБА_1 (мати загиблого).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - також Закон №3551-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать, зокрема:

сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з частиною третьою статті 10-1 Закону №3551-XII підставою для надання особам, зазначеним в абзаці п`ятому цієї статті, статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є (але не виключно):

а) клопотання про надання статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України керівника добровольчого формування, до складу якого входила особа, яка загинула (пропала безвісти) чи померла. До клопотання додаються документи або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які спільно з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника війни відповідно до цього Закону, що підтверджують участь загиблої (пропалої безвісти), померлої особи в антитерористичній операції;

б) витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

в) висновок судово-медичної експертизи.

Частиною четвертою статті 10-1 Закону №3551-XII визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать, зокрема, батьки.

Відповідно до частини п`ятої статті 10-1 Закону №3551-XII члени сімей осіб, зазначених у пункті 5 частини першої цієї статті, або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву (звернення) в паперовій або електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та/або Єдиного державного реєстру ветеранів війни в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до органу, уповноваженого надавати статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, із зазначенням відомостей, необхідних для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, або додати копії відповідних документів (за наявності), засвідчені підписом суб`єкта звернення. У разі відсутності таких документів (відомостей) вони витребовуються в уповноваженого органу або в особи у рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень у формі документів або відомостей не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дати надходження заяви (звернення). Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані документи (відомості) або повідомити обґрунтовану причину їхньої відсутності не пізніше ніж через 15 календарних днів з дати надходження такого запиту. Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відповіді на запит орган, уповноважений надавати статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймає рішення про надання відповідного статусу.

При цьому, частиною другою статті 10-1 Закону №3551-XII встановлено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначає Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №740 (далі - Порядок №740 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку №740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається, зокрема: сім`ям військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу, військовослужбовців МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з абз. 3 п. 3 Порядку №740 до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать, зокрема: батьки.

В свою чергу, абзацом 5 підпункту 4 пункту 4 Порядку №740 передбачено, що підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України для членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, є:

свідоцтво про смерть (копія);

контракт добровольця територіальної оборони (копія);

довідка за формою згідно з додатком, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади (абзац восьмий підпункту 4 пункту 4 в редакції Постанови КМ № 685 від 07.07.2023);

висновок судово-медичної експертизи.

Додатком до Порядку №740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 від 07.07.2023) визначено форму спірної довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка видається командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу), іншим керівником підприємства, установи чи організації або уповноваженою ним посадовою особою.

В свою чергу, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 №685 затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Порядок №685).

Цей Порядок визначає процедуру встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон).

Так, згідно з п.п.2 п. 2 Порядку №685 дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону).

Відповідно до п. 5 Порядку №685 для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком 1. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах.

До заяви додаються такі документи, зокрема, копія довідки про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану.

Аналіз наведених норм Порядків №740 та №685 дає підстави дійти до висновків, що довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у таких заходах видається командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади.

При цьому, така довідка видається для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, та за формою, визначеною постановою Кабінету Міністрів України № 685.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що норми Порядків №740 та №685 не містять підстав для відмови у видачі вищевказаної довідки.

Як встановлено судом під час розгляду справи, ОСОБА_3 в період з 26 лютого 2022 року по 20 березня 2022 року через командирів МДВП «Київ-Щит» та військової частини НОМЕР_2 разом з іншими добровольцями підрозділу неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 за місцем дислокації ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

19 березня 2022 року між добровольцем ОСОБА_3 та командиром ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , який діє на підставі наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13, було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_3 .

Згідно з пунктом 2 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13 командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 наказано прийняти до безпосереднього керівництва та контролю за діяльністю Добровольче формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Також командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 наказано здійснювати забезпечення індивідуальною штатною зброєю членів добровольчих формувань територіальних громад за окремим дорученням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Близько 22 години 45 хвилин 20 березня 2022 року по району очікування підрозділів 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (підрозділ «Київ-Щит»), а саме по ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (м. Київ, пр. Правди 47), збройними силами російської федерації було нанесено ракетний удар, внаслідок якого стався вибух боєкомплекту та пожежа.

За наслідками ракетного удару частина військовослужбовців НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та п`ятеро добровольців ДФТГ АДРЕСА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які перебували в епіцентрі вибуху, загинули або зникли безвісті, а частина військовослужбовців та четверо добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримали важкі поранення.

Внаслідок зазначеного ракетного удару син позивачки ОСОБА_3 , який у цей час перебував в епіцентрі вибуху, загинув.

Відповідно до довідки про причину смерті від 23.03.2022, виданої Відділом судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 через отримане ушкодження внаслідок військових дій від вибухів.

В свою чергу, суд зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_2 було проведено службове розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1 ІНФОРМАЦІЯ_6, за результатами чого складено акт службового розслідування.

В акті службового розслідування вказано, що з пояснень ОСОБА_10 стало відомо, що з 26.02.2022 до 20.03.2022 включно він перебував на чолі групи добровольців ІНФОРМАЦІЯ_1 №21 "ІНФОРМАЦІЯ_2", яка виконувала обов`язки з охорони, оброни і супроводу 1-ї артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_2 .

Список членів ДФТГ "ІНФОРМАЦІЯ_2", які залучались до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 , вказані в додатку до службового розслідування під №7.

У вказаному списку добровольців, які були залучені, що є додатком до акту службового розслідування, серед інших вказаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2508 затверджено Акт службового розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону під час ракетного удару по району очікування НОМЕР_10 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Отже, в матеріалах службового розслідування, яке проводилось військовою частиною НОМЕР_2 за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1 ІНФОРМАЦІЯ_6 20.03.2022 під час ракетного удару по району очікування НОМЕР_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 РеаДн ( АДРЕСА_1 ) містяться відомості щодо залучення до виконання обов`язків з охорони, оброни і супроводу 1-ї артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_2 добровольців Добровольчого формування територіальної громади м. Києва " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", серед яких був ОСОБА_3 - син позивача ОСОБА_1 .

Окрім того, під час розгляду справи судом було допитано в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які повідомили, що з 26 лютого 2022 року добровольці підрозділу «Київ-Щит» були залучені до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 в зоні очікування на території ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які з 19.03.2022 вже діяли у складі ДФТГ м. Києва «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Свідки вказали, що близько 23 год. 00 хв. 20.03.2022 по району зосередження підрозділів 1-ї ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме по ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4», супротивником було нанесено ракетний удар, за наслідками якого частина військовослужбовців НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в/ч НОМЕР_2 та добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які перебували в епіцентрі вибуху, загинули або зникли безвісті.

Повідомили, що син позивачки - ОСОБА_3 у зазначений час перебував в епіцентрі вибуху, внаслідок чого загинув.

Суд, надавши оцінку показанням свідків, приймає до уваги факти, зазначені свідками щодо обставин та події, що відбулась в ніч з 20.03.2022 на 21.03.2022 на території ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4».

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що загиблий син позивача ОСОБА_3 був залучений до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому, суд звертає увагу відповідачів на те, що позивач просить видати довідку в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 про безпосередню участь її сина ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а не довідку за постановою Кабінету Міністрів України №704 про надання статусу учасника бойових дій, оскільки така довідка необхідна позивачу саме для подальшого звернення до Мінветеранів для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Щодо посилання відповідачів на постанову Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014, то суд також звертає увагу на те, що вказаною постановою КМУ затверджено Порядок, який визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та категорії таких осіб.

Тобто, цей Порядок затверджений саме щодо надання чи позбавлення статусу учасника бойових дій відповідної категорії осіб, а не для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Враховуючи встановлені обставини та певні факти, які не підлягають доказуванню, суд зазначає про необґрунтовані твердження командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 про неможливість підтвердити факт виконання добровольцями ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бойових завдань станом на 20.03.2022 за межами території АДРЕСА_1 (зона відповідальності ВЧ НОМЕР_1 ) на звернення про видачу довідки про безпосередню участь добровольця ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки виконання завдань за межами зони відповідальності ВЧ НОМЕР_1 не може свідчити про невиконання ОСОБА_3 бойових завдань.

Окрім того, факт загибелі ІНФОРМАЦІЯ_5 сина позивача внаслідок атаки рф на позиції ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_4» підтверджується не тільки довідкою про причину смерті від 23.03.2022, але й матеріалами службового розслідування за фактом безвісти зникнення військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1 ІНФОРМАЦІЯ_6, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2508, та показами свідків.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувану бездіяльність, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідачі не навели під час розгляду справи достатніх підстав для відмови у видачі позивачу довідки із посиланням на чинне законодавство, обмежившись лише твердженням, що безпосередня участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України має бути підтверджена лише бойовим розпорядженням командира військової частини.

Тому, суд відхиляє доводи відповідачів про відсутність підстав для видачі позивачу довідки про безпосередню участь загиблого сина позивача ОСОБА_16 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Також суд вважає необґрунтованими посилання відповідачів на форму довідки та підстави для її видачі в силу предмету запиту позивача.

У той же час, суд повторно звертає увагу відповідачів на те, що Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №740, визначає саме процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, де вимагається від члена сім`ї звернення до уповноваженого органу із заявою та долученням до неї документів, серед яких у випадку позивача передбачено довідку командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади, за формою згідно з додатком в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 та відмічає, що не отримання спірної довідки порушують права позивача як матері загиблого сина добровольця на подальше звернення до міжвідомчої комісії Мінветеранів для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України так і права загиблого добровольця на отримання ним відповідних заслуг від держави, враховуючи, що останній поклав своє життя на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час військової агресії рф проти України.

Суд враховує, що в даній справі позивач просить визнати бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 протиправною щодо не видачі спірної довідки і протиправної відмови у видачі спірної довідки та зазначає, що судом встановлено бездіяльність зазначеного відповідача, оскільки за клопотанням командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 в серпні 2023 року вказаний відповідач зазначив про відсутність правових підстав для надання такої.

Водночас, суд враховує, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) від 08.03.2022 №13 Військова частина НОМЕР_1 здійснювала контроль за діяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", добровольцем якої був загиблий син позивачки, а тому належним відповідачем за вказаними вимогами є саме Військова частина НОМЕР_1 , а не командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , оскільки командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 є лише посадовою особою, якою було підписано відповідний документ від імені військової частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивач має право на складання відносно її сина довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою, в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023, що кореспондується з обов`язком відповідача військової частини НОМЕР_1 скласти таку довідку, а оскільки зазначений обов`язок виконаний не був, отже, має місце протиправна бездіяльність як зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, але фактично не були здійснені.

З метою виконання завдань, зазначених в ч. 1 ст. 2 КАС України, суд вважає за необхідне обраний позивачем спосіб захисту замінити на ефективний, а саме визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складання довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою, в редакції Постанови КМУ № 685 від 07.07.2023, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , без ідентифікації суб`єкта, видати позивачу спірну довідку, оскільки у випадку заміни командира (як посадової особи) унеможливлюється ефективний спосіб захисту прав позивачки.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, які заявлені до командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , оскільки, як було зазначено вище, він є лише посадовою особою, якою було підписано відповідний документ від імені військової частини.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду не впливають.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, враховуючи визначений судом належний спосіб захисту встановленого порушеного права та інтересів позивача.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).

Як встановлено судом, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією від 09.07.2024 №13.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складання довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» №685 від 07.07.2023.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» №685 від 07.07.2023.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_11 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.