Справа № 933/967/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року справа №933/967/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Трофімчука Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 січня 2025 року у справі №933/967/24 (головуючий І інстанції Попович І.А.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- скасувати постанову №1927 від 03.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладений штраф;

- закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 січня 2025 року позов задоволено частково.

Постанову № 1927 від 03.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасовано.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП надіслано на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у порушення вимог статті 256 КУпАП Протокол не містить відомостей: а) про «строк, зазначений у повісці», у який позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але начеб-то не з`явився; б) про обставини (час, місце, спосіб) вручення повістки або інформування позивача в інший спосіб про строк явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, до протоколу не додано (відсутні у додатку) жодного доказу вручення позивачу 09.10.2024 повістки № 6528. Хоча відповідач зазначає, що позивач відмовився від отримання повістки, до Протоколу не додана ані копія повістки, ані докази факту відмови позивача від її отримання.

У порушення вимог статті 283 КУпАП Постанова № 1927 від 03.12.2024 не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи. Так, Постанова не містить відомостей: де, коли, ким, за яких обставин позивач 09.10.2024 був повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, не містить відомостей куди, на який день і час позивач повинен був з`явитися до ТЦК та СП, але не з`явився без поважної причини. Крім цього, згідно Постанови позивач отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з цим, відповідно до відзиву на позовну заяву позивач 10.10.2024 відмовився від отримання повістки. Таким чином, Постанова містить суперечливі відомості щодо способу оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновок суду про доведеність факту належного оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10-00 годину 11.10.2025 є такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Враховуючи факт недоведення належного оповіщення позивача про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , провадження у справі за фактом вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, підлягало закриттю.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 28.11.2024 року начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № 1927 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він отримавши повістку від 09.10.2024 року за № 6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16056 направлено звернення, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.12.2024 року, о 10 год. 00 хв., в кабінеті № 1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ).

У протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Копію протоколу № 1927 від 28.11.2024 року ОСОБА_1 отримав 28.11.2024 року.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та особою, яка склала протокол.

03.12.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесена постанова № 1927 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , отримавши повістку від 09.10.2024 року за № 6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16056 направлено звернення, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

У постанові відсутні відомості, щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з довідки КНП «Олександрівська лікарня планового лікування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий в АДРЕСА_2 , перебував на лікуванні у лікаря терапевта з 10.10.2024 року по 21.10.2024 року з діагнозом: Гостра респіраторна вірусна інфекція невизначеної етіології. Гострий риносинусит. Гострий фарингіт з проявами диспенсії. Інтоксикаційний синдром.

Копія справи № 1927 про адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, направленої до суду представником відповідача 07.01.2025 року, разом з відзивом на позовну заяву, та 09.01.2025 року, разом з клопотанням про доручення доказів, а саме: постанова № 1927 від 03.12.2024 року, за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; протокол № 1927 від 28.11.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянина України відносно ОСОБА_1 ; звернення до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16056, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка № 6528 на ім`я ОСОБА_1 , про виклик ІНФОРМАЦІЯ_6 на 10:00 год. 11.10.2024 року; розпорядження начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 08.10.2024 року № 08/15714, направлене директору ВП «ШУ «Новодонецьке», про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забезпечення їх прибуття, у тому числі, під № 8 значиться ОСОБА_1 , 11.10.2024 року о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 ; повідомлення директора ВП «ШУ «Новодонецьке» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» від 10.10.2024 року № 1061, відповідно до якого ОСОБА_1 з наказом № 824К від 09.10.2024 року ознайомлений, але відмовився засвідчувати факт ознайомлення особистим підписом, про що складено відповідний акт, акт відмови від отримання повістки від 10.10.2024 року, про явку ОСОБА_1 на 10-00 год. 11.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 56-65).

З приводу спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 210-1 КУпАП).

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України» Закони України «Про Збройні Сили України», Закони України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Так, судами було встановлено, що 28.11.2024 року начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № 1927 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він отримавши повістку від 09.10.2024 року за №6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. Протокол складено у присутності позивача. Розгляд справи призначено на 03.12.2024.о 10 год. 00 хв. за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд.48.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Підставою прийняття спірної постанови № 1927 від 03.12.2024 року стала неявка позивача ОСОБА_1 за викликом у строк, зазначений в отриманій ним повістці від 09.10.2024 року за № 6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивача 28.11.2024 року працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складено протокол № 1927 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 отримавши повістку від 09.10.2024 року за № 6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прибув за викликом у строк, зазначений у повістці.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не з`явився по повістці 11 жовтня 2024 року на 10:00 год., оскільки перебував на лікуванні у лікаря терапевта КНП «Олександрівська лікарня планового лікування» з 10.10.2024 року по 21.10.2024 року, що підтверджується довідкою, наданою лікарем ОСОБА_4 та завідуючим поліклінікою Кайдашем О.І. (а.с.13).

Зазначені обставини свідчать про можливу поважність причин не прибуття позивача за викликом до ТЦК та СП на 10:00 год. 11.10.2024 року. Довідка КНП «Олександрівська лікарня планового лікування», з якої вбачається перебування ОСОБА_1 на лікуванні, не була взята до уваги відповідачем, при винесенні оскаржуваної постанови.

Також, оскаржувана постанова не містить відомостей про те, чи приймав Карпович Р.В. участь при розгляді посадовою особою справи про адміністративне правопорушення, у постанові відсутні відомості про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Щодо доводів апелянта, що у порушення вимог статті 256 КУпАП Протокол не містить відомостей: а) про «строк, зазначений у повісці», б) про обставини (час, місце, спосіб) вручення повістки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно Протоколу №1927 від 28.11.2024 року (м. Краматорськ) за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, встановлено, що 28.11.2024 року начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № 1927 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що він отримавши повістку від 09.10.2024 року за №6528 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Тобто, Протокол №1927 від 28.11.2024 року складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, а відомості стосовно строку зазначеному у повістці та обставини вручення повістки і не повинні зазначатись у протоколі.

Стосовно доводів, що до протоколу не додано (відсутні у додатку) жодного доказу вручення позивачу 09.10.2024 повістки № 6528, суд зазначає наступне.

Повідомлення позивача про необхідність явки до ТЦК відбулося відповідно до вимог п. 13 розділу «Проведення призову на військову службу під час мобілізації, оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації» ПОРЯДКУ проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого КМУ 16.05.2024 року за № 560 (а.с.62 зворот 65), відповідно до якого:

Керівники підприємств, установ, організацій з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування:

видають наказ керівника підприємства (установи, організації) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;

організовують через відповідальних осіб здійснення оповіщення у робочий час працівників підприємства (установи, організації) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;

здійснюють на підприємстві (в установі, організації) інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації;

повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;

забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від підприємства (установи, організації) до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин чи звільнення їх від виконання обов`язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та у разі потреби часу на зворотній шлях;

невідкладно інформують відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про працівників, які відмовилися від отримання повісток, та працівників, які написали заяви про звільнення.

В матеріалах справи наявне розпорядження начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 08.10.2024 року № 08/15714, направлене директору ВП «ШУ «Новодонецьке», про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забезпечення їх прибуття, у тому числі, під № 8 ОСОБА_1 , 11.10.2024 року о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно повідомлення директора ВП «ШУ «Новодонецьке» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» від 10.10.2024 року № 1061, ОСОБА_1 з наказом № 824К від 09.10.2024 року «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 » ознайомлений, але відмовився засвідчувати факт ознайомлення особистим підписом, про що складено відповідний акт.

Згідно акту відмови від отримання повістки від 10.10.2024, начальник КТ Гриша С., заступник начальника КТ Серьожин С., підтвердили, що під час здійснення оповіщення ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з невідомої причини. Текст повістки про явку на 10:00 год. 11.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено (озвучено) ОСОБА_1 о 6:00 10.10.2024 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивача належним чином повідомлено про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апелянта, що до Протоколу не додана ані копія повістки, ані докази факту відмови позивача від її отримання, колегія суддів не приймає, оскільки зазначені докази встановлені судом першої інстанції та містяться в матеріалах справи а їх відсутність при врученні Протоколу позивачу не спростовують наявність факту адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Повноваження адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.11.2021 № 185/8460/16-а та від 10.04.2023 № 510/248/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позов слід задовольнити частково і слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника позивача про закриття справи, оскільки це питання підлягає з`ясуванню органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справи вказаної категорії під час нового розгляду у порядку, встановленому КУпАП. Тому у цій частині позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Трофімчука Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 січня 2025 року у справі №933/967/24 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 січня 2025 року у справі №933/967/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко