Справа № 240/26609/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/26609/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №1846 від 05.03.2023 та №1136 від 13.02.2023 в часині притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення грошового забезпечення, премії, додаткової винагороди та бойових виплат у розмірі 100000,00 грн (Постанова КМУ №168 від 28.02.2022) щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усе не нараховане грошове забезпечення, премії та додаткову грошову винагороду, бойові виплати у розмірі 100000,00 грн, за лютий 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у лютому 2023 року приймав безпосередню участь у бойових діях по забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у зв`язку з чим набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Так, у лютому 2023 року разом з іншими військовослужбовцям виконував бойові завдання в районі населених пунктів Красна Гора і Парасковіївка Бахмутського району Донецької області. 08.02.2023 за командою старшого за званням відійшли на іншу позицію. У подальшому, під час несення служби позивачу стало відомо, що відносно нього відкрито кримінальне провадження і його притягнено до дисциплінарної відповідальності та позбавлено грошового забезпечення та премії за лютий 2023 року, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Протиправність наказів відповідача щодо невиплати спірних сум додаткової винагороди, премії та бойових виплат за лютий 2023 року позивач мотивує листом від 20.06.2023, вважаючи, що вказані накази є протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : наказ командира Військової частини № НОМЕР_2 від 05.03.2023 та №1136 від 13.02.2023 щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення основного та додаткового грошового забезпечення та премії у розмірі 100000,00 грн (бойових виплат); копію матеріалів справи службового розслідування та акта службового розслідування, які слугували причиною накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та видачу наказу №1846 від 05.03.2023 та №1136 від 13.02.2023; довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України; витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) з журналів бойових дій; витяги (копії) з вахтових журналів; копії матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв. Будь-яких інших документів, що містять докази та підтверджують факт виконання особою бойових завдань: копії рапортів командирів; витяги з наказів в/ч НОМЕР_1 ; витяги з наказів (по стройовій частині) командирів; документи направлення у відрядження до районів виконання бойових завдань, тощо, за періоди зазначені в позовній заяві.

09.01.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.51-59), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що виплата додаткової винагороди (її виплата або позбавлення в її виплаті) здійснюється відповідно до наказів командирів (начальників). З приводу спірних відносин пояснює, що позивач відмовився від виконання бойових завдань, самовільно залишив поле бою, у зв`язку із чим відносно нього здійснювалося службове розслідування та його позбавлено отримання додаткової грошової винагороди за місяць в якому вчинено проступок. Зокрема відповідачем зазначено, що за результатами службового розслідування було встановлено, що позивач самовільно залишив 13.02.2023 район виконання бойових дій (взводний опорний пункт "Бетон") (акт службового розслідування від 15.03.2023 №705. За результатами такого службового розслідування були видані накази від 05.03.2023 №1846 та №1848, відповідно до яких позивач був позбавлений щомісячної премії та додаткової винагороди за лютий 2023 року. Самовільне залишення позивачем 13.02.2023 місця служби, на думку відповідача, правомірно стало підставою для позбавлення позивача премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Крім того, відповідач у відзиві вказує, що позивачем не оскаржується наказ від 05.03.2023 №1848

09.01.2024 на виконання вимог ухвали суду відповідач надіслав витребувані документи вх. №1648/24.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у Збройних силах України з 01.07.2022 за призовом під час мобілізації у воєнний час, що підтверджується довідкою від 02.08.2023 (а.с.24).

У лютому 2023 року позивач як військовослужбовець у складі Військової частини НОМЕР_1 брав безпосередню участь у бойових діях щодо відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, а тому відноситься до категорії військовослужбовців, що мають право на отримання додаткової винагороди у розмірах, передбачених Постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Суть спору між сторонами зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, премії та бойових виплат за лютий 2023 року.

Позивач посилається на те, що не вчиняв дисциплінарного проступку, службове розслідування відносно вчинення ним дисциплінарного проступку не проводилося, отже оскаржувані ним накази підлягають скасуванню, а відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу сум щомісячної премії, додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 та бойових виплат за лютий 2023 року.

Вважаючи накази відповідача протиправними, а свої права щодо виплати премії, додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 та бойових виплат за лютий 2023 року порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини щодо порядку та умов грошового забезпечення військовослужбовців в тому числі під час дії воєнного стану, регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

За приписами ст.9-2 цього ж Закону №2011-XII під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, нeзaлeжнocтi та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХП військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХП передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать; посадовий оклад: оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту).

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплаїи основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення га виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази прЬ присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі ні.т час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку №260 грошове забезпечення виплачуються в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

Згідно з пунктом 1 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результат служби.

Згідно з пунктом 1 розділу XVI Порядку №260 виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

У відповідності до пункту 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

- за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

- у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Тому, у зв`язку із притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність» наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.03.2023 №705 "Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення поля бою в районі виконання бойових завдань солдатом ОСОБА_1 ", позивача було позбавлено премії за лютий 2023 року (а.с.73-77).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який наразі триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168). Пунктом 5 Постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

20.01.2023 Кабінетом Міністрів України внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», а саме: 1. У пункті 1: 1) у першому реченні абзацу першого: слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора.", "співробітникам Служби судової охорони," виключити; після слів "перебуваючи безпосередньо в районах" доповнити словами "їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора."; 2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: "Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень..

У зв`язку з цим абзаци другий - сьомий вважати відповідно абзацами третім - восьмим;

3) абзац шостий після слів "перебуваючи безпосередньо в районах" доповнити словами "їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,".

2. Абзац шостий пункту 2 після слів "перебуваючи безпосередньо в районах" доповнити словами їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,.

3. Пункт 2-1 викласти в такій редакції:

"2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової і ротової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.".

25.01.2023 Міністерством оборони України внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджені наказом Міністерства оборони України вид 25.01.2023 №44, який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023.

Пунктом 2 Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, Порядок доповнено новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного етану».

Згідно з пунктом 14 розділу XXXIV Порядку №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які;

- самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

- усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

- відмовились виконувати бойові накази (розпорядження), - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

- вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу га/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

- вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військовою адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

- добровільно здалися в полон, - з дня з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, оголошеною наказом командира (начальника);

- навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення до самогубства, встановленого судом), - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство.

Як зазначено у відзиві на позов, спірна додаткова винагорода за лютий 2023 року позивачу не була нарахована і не була виплачена саме за результатами службового розслідування (акт №5476 від 15.03.2023) щодо самовільного залишення поля бою, що мало місце 13.02.2023, а не за результатами службового розслідування призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2023 №881 щодо самовільного залишення 09.02.2023 військової частини.

Позивачем не враховано, що мало місце два правопорушення і відповідно два службові розслідування:

- про самовільне залишення позивачем 09.02.2023 військової частини, призначеного відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2023 №881;

- про самовільне залишення позивачем 13.02.2023 району виконання бойових дій (взводний опорний пункт " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), згідно акта №5476 від 15.03.2023 (а.с.78-82).

Саме не врахування наявності двох актів службового розслідування відносно позивача призвели до помилкових висновків щодо протиправної бездіяльності відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2022 №76 солдата призваного за мобілізацією ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду сержанта резерву запасної роти військової частий НОМЕР_1 (а.с.93).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 №169 солдата ОСОБА_1 сержанта резерву змінного складу запасної роти, з 01.07.2022 призначено на посаду стрільця 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотною батальйону військової частини НОМЕР_1 (на звороті а.с.93).

У лютому 2023 року солдат ОСОБА_1 разом з іншими військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 виконували бойові завдання в межах району оборони мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 поблизу населених пунктів АДРЕСА_1 .

08.02.2023 близько 14 години, після завершення артилерійського обстрілу га штурмових дій противника в межах району оборони 2 мотопіхотної роти, було попередньо виявлено факт відсутності в межах району оборони 2 мотопіхотної роти мотопіхотною батальйону Військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 , солдата ОСОБА_1 , стрільця 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 . Пошукові дії позитивною результату не дали. Командуванням мотопіхотного батальйону було прийнято рішення про подання доповіді про самовільне залишення Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 . За вказаним фактом, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2023 №881 призначено службове розслідування по факту самовільного залишення району виконання бойового завдання зі зброєю солдатом ОСОБА_1 . Службовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2023 близько 22 год. 30 хв. під час перевірки наявності особового складу 2 мотопіхотної роти та приданих до неї підрозділів, встановлено, що солдат ОСОБА_1 із закріпленою за ним зброєю, виконував бойові завдання за призначенням на спостережному посту №1 та спостережному посту №2 поблизу АДРЕСА_1 . Таким чином, доповідь про самовільне залишення Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 була подана помилково, причинами чого були надзвичайно інтенсивні бойові дії та відсутність належного зв`язку між підрозділами.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2023 №483 «Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення району виконання бойового завдання зі зброєю солдатом ОСОБА_1 » вина солдата ОСОБА_1 відсутня, солдату ОСОБА_1 поновлено виплату грошового забезпечення з 08.02.2023 (а.с.68-70).

Одночасно судом встановлено, що за результатами іншого службового розслідування (акт №5476 від 15.03.2023 (а.с.78-82) 13.02.2023 близько 16 години солдат ОСОБА_1 , перебуваючи у складі 2 мотопіхотної роти, в умовах воєнного стану, в межах району оборони мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 . Донецької області, на взводному опорному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самовільно, без дозволу командира, під час безпосереднього збройного зіткнення із супротивником залишив межі простору, у межах якого він повинен був вести бойові дії.

13.02.2023 близько 19 години солдат ОСОБА_1 самостійно прибув до тилової зони 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_1 . За вказаним фактом, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2023 №1280 призначено службове розслідування по факту самовільного залишення поля бою в районі виконання бойових завдань солдатом ОСОБА_1 (а.с.83). Службовим розслідуванням встановлено, що вказані вище неправомірні дії солдата ОСОБА_1 призвели до порушення встановленого порядку несення військової служби, що спричинило ускладнення при забезпеченні боєздатності та бойової готовності мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 №705 «Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення поля бою в районі виконання бойових завдань солдатом ОСОБА_1 » встановлено неправомірність дій солдата ОСОБА_1 , що призвели до порушення встановленою порядку несення військової служби, що спричинило ускладнення при забезпеченні боєздатності та бойової готовності мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.

Відповідачем був прийнятий наказ від 15.03.2023 №705 відповідно до якого за самовільне залишення поля бою, що мало місце 13.02.2023, накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність і зобов`язано командира мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 подати рапорт про позбавлення позивача премії та додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, за лютий 2023 року (а.с.73-77).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №1846 "Про встановлення розмірів надбавки за особливості проходження служби щомісячної премії військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за лютий 2023 року" (а.с.71) на підставі поданих по команді рапортів командирів підрозділів, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2023 №1280 солдату ОСОБА_1 не виплачено щомісячну премію за лютий 2023 року (а.с.83).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №1848 "Про виплату додаткової винагороди за лютий 2023 року військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 " на підставі наданих по команді рапортів командирів підрозділів, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2023 №1280, солдату ОСОБА_1 не виплачено додаткову винагороду за лютий 2023 року (а.с.72).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 , діючи на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами, не вчинила протиправних дій стосовно позивача ОСОБА_1 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення грошового забезпечення в частині позбавлення премії за лютий 2023 року та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за лютий 2023 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доведено, що оскаржувані накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №1846 «Про встановлення розмірів надбавки за особливості проходження служби щомісячної премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за лютий 2023 року» та від 05.03.2023 №1848 «Про виплату додаткової винагороди за лютий 2023 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » в частині солдата ОСОБА_1 є правомірними, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

07.03.25