Справа № 140/14210/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14210/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство внутрішніх справ України про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Національна академія Національної гвардії України (далі Національна академія, позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство внутрішніх справ України (далі МВС України) про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Національної академії суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії у період з 05.08.2024 по 22.11.2024 у розмірі 95 398,99 грн. (дев`яносто п`ять тисяч триста дев`яносто вісім грн. 99 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після відрахування її з навчального закладу, через небажання продовжувати навчання, у добровільному порядку не сплатив відшкодування витрат на його утримання у такому навчальному закладі, а тому такі витрати підлягають примусовому стягненню з відповідача у судовому порядку. Просить позов задовольнити (арк. спр. 1-6).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України (арк. спр. 47).

Копія вказаної ухвали була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою його місця проживання АДРЕСА_1 , що зазначена у відповіді УДМС України у Волинській області (арк. спр. 49), проте поштове відправлення було повернуте на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку по причині повернення «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.12.2024 не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

Проте, у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані документи і матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника Національної академії від 29.07.2024 №396 «Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2024 році» зараховано ОСОБА_1 за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Робота з персоналом у підрозділах НГУ» (арк. спр. 33-34).

Між МВС України, в особі начальника Національної академії та ОСОБА_1 05.08.2024 укладено контракт, щодо проходження військової служби (навчання) у Національній академії, серед пунктів якого зазначено, що позивач бере на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального закладу вищої освіти у випадках, визначених частини десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк. спр. 19).

Наказом начальника Національної академії (по стройовій частині) від 05.08.2024 № 231 ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та вважати таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії строком на період навчання, які зараховані на денну форму навчання на здобуття вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки з 05.08.2024 за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Робота з персоналом у підрозділах НГУ» (арк. спр. 11).

В подальшому, 15.11.2024 курсантом 2-го відділення 114 навчальної групи солдатом ОСОБА_1 до керівництва академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Своє рішення пояснив тим, що не встигає за програмою навчання та не бачить себе офіцером у майбутньому. З вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» ознайомлений та згодний (арк. спр. 40).

На засіданні вченої ради Національної академії 22.11.2024 розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії, а саме: курсанта 2-го відділення 114 навчальної курсу № 2 солдата ОСОБА_1 та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії від 22.11.2024 №12 (арк. спр. 13).

Рішення вченої ради Академії викладено від 22.11.2024 №12 введено в дію наказом начальника Національної академії від 22.11.2024 № 878 «Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 22.11.2024 №12» (арк. спр. 30).

Згідно наказу Національної академії від 21.11.2024 №871 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк. спр. 28-29).

Відповідно до наказу начальника Національної академії від 22.11.2024 №27 о/с, відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважати таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період (арк. спр. 17).

Наказом начальника Національної академії від 22.11.2024 № 636 с/ч достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), та виключено зі списків змінного складу Академії та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 з 22.11.2024 на підставі частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання (арк. спр. 23).

Вказаним наказом проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету: по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 73 366,34 грн; по КЕКВ-2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 5 349,90 грн; по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 1 222,22 грн; по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» у розмірі 11 980,57 грн; по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» 3 529,96 грн, а всього на загальну суму 95 448,99 грн.

Відповідно до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 , за період з 05.08.2024 по 22.11.2024, становить 95 448,99 грн (арк. спр. 20-22, 32, 41).

ОСОБА_1 22.11.2024 був ознайомлений із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому навчальному військовому закладі у розмірі 95 448,99 грн, про що свідчить його власноручний підпис на заяві-зобов`язанні (арк. спр. 27).

Відповідно до платіжної інструкції від 23.11.2024 № 0.0..1 ОСОБА_1 перерахував у добровільному порядку кошти у розмірі 50,00 грн (арк. спр. 37).

Крім цього, листом від 27.11.2024 № 84/1-947 Національна академія надіслала ОСОБА_1 претензію про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти (арк. спр. 38-39).

Проте в добровільному порядку вказані витрати відповідачем не відшкодовані у повному обсязі, а тому позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд застосовує правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі №804/285/16 (провадження № 11-669апп18), згідно якої вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно пункту 3 частини першої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д, е, з, и пункту 1, підпунктів д, е, ж, з пункту 2 та підпункту в пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти (далі - Порядок), відповідно до пунктів 3, 4, 6, 7, 8 якого відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:

курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7).

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки (пункт 8).

Пунктами 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерством фінансів України, МВС України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 передбачено, що порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, зокрема Міністерству оборони України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, зокрема у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач отримав 22.11.2024 заяву про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, що підтверджується її власноручним підписом. Разом з тим, доказів сплати відповідних коштів не надав.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач ОСОБА_1 був відрахований з навчання через небажання продовжувати навчання, а тому у відповідача, згідно статтею 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку № 964, виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в навчальному закладі.

При цьому, позаяк відповідач не подав жодних заперечень щодо наявності такого обов`язку чи неправильного розрахунку витрат, та не надав суду доказів добровільного відшкодування таких витрат в повному обсязі, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії зазначених витрат в розмірі 95 398,99 грн.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач згідно із платіжною інструкцією від 28.11.2024 №3687 сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн (арк. спр. 7), тоді як сплаті підлягав судовий збір в сумі 2 422,40 грн (3028,00 грн х 0,8 = 2 422,40 грн, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Питання про повернення судового збору, надміру сплаченого за подання даного адміністративного у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Як передбачено частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії Національної гвардії України (61001, місто Харків, майдан Захисників України, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 08610502) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство внутрішніх справ України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 00032684) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, в розмірі 95 398,99 грн (дев`яносто п`ять тисяч триста дев`яносто вісім гривень 99 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович