Справа № 620/15586/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Беспалова О.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Руденко Д.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року, суддя Тихоненко О.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо обчислення та виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину» за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 1 відсоток грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року включно в розмірі не менше 50% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

За змістом ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвади суду першої інстанції розглядаються в порядку передбаченому для розгляду апеляційниї скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повіомлегнням учасників справи.

Оскільки, в апеляційній скарзі скаржник не просив слухати справу за його участі, а після відкриття провадження у справі жоден учасник справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі № 620/111/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року, з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін та нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення.

Разом з тим, ухвалою суду від 30.09.2024 у справі №620/111/23 задоволено заяву представника відповідача, зокрема про виправлення описки в рішенні суду від 03.03.2023 по справі №620/111/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Виправлено описку, допущену в абзаці 3 резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі №620/111/23 та викладено його в такій редакції: "Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення".

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, даним рішенням суду від 03.03.2023 установлено право ОСОБА_1 на додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року.

Окрім того, у рішенні суду від 03.03.2023 по справі № 620/111/23, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області протиправно не виплачувалася додаткова доплата позивачу, відповідно до Постанови № 375, за період з 01.01.2021 по 26.01.2022. Доказів наявності підстав для її невиплати також не надано.

Рішення суду від 03.03.2023 у справі № 620/111/23 набрало законної сили 13.07.2023.

У даній справі, а саме у позовній заяві, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо обчислення та виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину» за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 1 відсоток грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року включно в розмірі не менше 50% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Предметом позову знову є питання виплати додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину» за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року.

Серед підстав позову позивач знову посилається на порушення відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину».

Таким чином, судпершої інстанції вірно зазначив, що підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у даній справі та у справі №620/111/23, є підстави для висновку про те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже вирішений судом.

В апеляційній скарзі представник скаржника зазначила, що на рахунок позивача надійшло зарахування від ГУ НП в Чернігівській області в сумі 1146,93 грн згідно рішення суду у справі №620/111/23 від 03.03.2023.

Проте, позивач не погоджується з нарахованими виплатами, а тому адвокатом було направлено запит до відповідача з вимогою виконати рішення суду. Проте, листом від 28.10.2024 відповідач повідомив, що виконав рішення суду.

Разом з тим, позивач вважає, що виправлення судом описки у своєму рішення шляхом додавання прийменника «до» перед числовим виразом у розмірі доплати не змінило його суті, тоді як відповідач маніпулює понаттям дисреційні повноваження і не виконує рішення суду.

Таким чином, оскільки відповідачем не було виконано рішення суду, позивач звернувся до суду з новим позовом, адже у даному випадку спір виник саме щодо порушення відповідачем права на належний розмір доплати на період дії карантину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що з аналогічним позовом позивач вже звертався до суду і судом було прийнято рішення у справі, яке набрало законної сили, тобто позовні вимоги у справі 620/111/23 є тотожними позову, який подано позивачем у справі №620/15586/24, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідач протиправно не виконує рішення суду, а тому позивач вирішив звернутись до суду з новим позовом, то колегія суддів не може з ними погодитись.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів зазначає, що оскільки судовим рішенням зобов`язано відповідача вчинити певні дії, тоді як він у повному обсязі таке судове рішення не виконується, дана обставина свідчить про неналежне виконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Фактично позивач не згоден з діями відповідача по виконанню судового рішення.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначені норми КАС України регламентують процес виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи, та обставини, що свідчать про, пов`язані з невиконанням судового рішення у справі, протиправні дії, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Наявність спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, що не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання до виконання судового рішення або ж прийняття нового судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у разі незгоди з рішенням та ухвалою суду про виправлення описки у справі № 620/111/23 позивач мав право оскаржити такі судові рішення у вищезгаданій справі в апеляційному та касаційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року - без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Беспалов О.О.

Кобаль М.І.