Справа № 640/8405/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8405/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації дії у виплаті допомоги на проживання позивача;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви позивача від 06 квітня 2022 року з березня 2022 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що вона перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідною довідкою від 31 серпня 2020 року. Щомісячну адресну допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 вона не отримувала.

06 квітня 2022 року позивач подала до Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, яка була залишена без задоволення, оскільки, як зазначив відповідач, умовою призначення відповідної допомоги є переміщення з фактичного місця проживання після 24 лютого 2022 року.

Позивач вважає відмову відповідача в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам протиправною, тому звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року прийнято до провадження справу та визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації 04 лютого 2025 року подало відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 12 лютого 2025 року, в якому відповідач вказує, що допомога, передбачена Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року.

Відповідно до відомостей, які містяться в електронній базі сегменту «Облік внутрішньо переміщених осіб», ОСОБА_1 було взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, 31 серпня 2020 року, а тому з урахуванням вищевказаного підстав для задоволення її позовних вимог немає.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

У 2014 році з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території окремих районів Луганської та Донецької областей, ОСОБА_1 була змушена залишити своє постійне місце проживання у м. Донецьк Донецької області та переміститися до м. Бердянськ Запорізької області.

У подальшому ОСОБА_1 перемістилась з м. Бердянськ Запорізької області до м. Києва та 31 серпня 2020 року Управлінням соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до положень Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», її було взято на облік внутрішньо переміщених осіб, зареєструвавши місце свого перебування за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 31 серпня 2020 року № 3007-, виданою Управлінням соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

Щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, ОСОБА_1 не отримувала.

06 квітня 2022 року ОСОБА_1 подала до Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

Листом від 05 травня 2022 року № 10651-2122 Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відмовило у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, оскільки позивач облікова як внутрішньо переміщена особа з 31 серпня 2020 року у м. Києві та не здійснювала повторне переміщення, то підстав для призначення допомоги немає.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

У статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частинами першою і другою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За положеннями частини першої статті 9 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20 березня 2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок № 505).

Позивач відповідно до Порядку № 505 зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Доказів отримання позивачем допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам станом на 24 лютого 2022 року матеріали справи не містять.

20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок № 332).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі допомога).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказано, що допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу. Оскільки позивач внутрішньо переміщена особа (позивач) не отримувала щомісячну допомогу та не була повторно переміщена після 24 лютого 2022 року, то, на думку відповідача, вона не має права на отримання допомоги відповідно до Порядку № 332.

Пунктом 2 Порядку № 332 (у редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 332 (у редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

- для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн;

- для інших осіб 2000,00 грн.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку № 505. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Судом установлено, що позивач до 24 лютого 2022 року обліковувалася за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 31 серпня 2020 року № 3007-, виданою Управлінням соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р (як у первинній редакції, так і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на яке міститься посилання у пункті 2 Порядку № 332, м. Київ входив до відповідного переліку, що свідчить про те, що позивач станом на 24 лютого 2022 року обліковувався на території, що включена до відповідного переліку територій, на яких ведуться бойові дії.

Як було встановлено судом, позивач станом на 24 лютого 2022 року не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку № 332 позивачем мало бути дотримано дві умови:

- отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24 лютого 2022 року;

- або бути облікованою на території, включеній у розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання у пункті 2 Порядку № 332 або переміщеним з такої території.

За таких обставин судом встановлено протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

Разом з тим, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 року № 457 у пункті 3 Порядку № 332 в абзаці першому слова «на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування» замінити словами і цифрами «до квітня 2022 р. включно».

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування допомоги з березня по квітень 2022 року на проживання як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку № 332.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, застосовуючи висновки Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 про належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 травня 2022 року про відмову в наданні ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за заявою від 06 квітня 2022 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі за березень і квітень 2022 року відповідно до пункту 3 Порядку № 332 на підставі заяви від 06 квітня 2022 року допомогу.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У частині першій статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 27 червня 2022 року № 38028249.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер та судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам як складової частини права на соціальний захист, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 37393782, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 31б) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 травня 2022 року про відмову в наданні ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за заявою від 06 квітня 2022 року;

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі за березень і квітень 2022 року відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви від 06 квітня 2022 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Кисіль