Справа № 420/24445/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24445/24
Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Одеської митниці, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу в.о. начальника Одеської митниці «Про порушення дисциплінарного провадження» за №101-дс від 24.07.2024р., яким порушено дисциплінарне провадження відносно начальника відділу митного оформлення №1 митного посту «Південний-порт» Одеської митниці ОСОБА_3 .

У жовтні 2024р. позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив: визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Одеської митниці Черединцева Ю. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » за №126-дс від 18.09.2024р., яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Проте, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2024р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог відмовлено. Вказана ухвала суду вступила в законну силу і позивачем не оскаржувалась. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним наказом порушено відносно нього дисциплінарне провадження на підставі доповідної записки управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 22.07.2024р. за №17/17-02/32540, з якою він не ознайомлений, що порушує його право на захист своїх трудових прав, на ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження та на надання пояснень.

Позивач вважає, що оскільки в діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, адже жодних неправомірних винних дій не вчиняв, неправомірних рішень не приймав, жодної шкоди органу де працює не завдано, але незаконно та протиправно вже вдруге за рік відсторонено від виконання посадових обов`язків, позбавлений виплати заробітної плати, а тому відсторонення є протиправним, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

На підставі вказаного, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи оскаржуваний наказ діяв правомірно та в межах та на підставі чинних норм законодавства України, а позивачем не доведено протилежного.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що на підставі доповідної записки управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 22.07.2024р. за №17/17-02/32540, керуючись вимогами ст.65,68,69,71,72 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою КМУ від 4.12.2019р. за №1039, в.о. начальника Одеської митниці прийнято наказ «Про порушення дисциплінарного провадження» за №101-дс від 24.07.2024р., яким порушено дисциплінарне провадження відносно начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний-порт» Одеської митниці ОСОБА_3 . Утворено дисциплінарну комісію якій доручено провести дисциплінарне провадження.

Пунктом 4 вказаного наказу відсторонено ОСОБА_4 від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження.

Не погоджуючись з відстороненням від виконання посадових обов`язків позивач звернувся до суду із даним позовом, оскаржуючи тільки п.4 вказаного наказу.

Перевіряючи правомірність прийняття п.4 оскаржуваного наказу Одеської митниці за №101-дс від 24.07.2024р., з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та незаконність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.569 МК України встановлено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у ст.544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами.

Посадові особи митних органів є державними службовцями. Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Приписами ч.1 ст.65 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Положеннями ст.68 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII передбачено, що дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення стосовно інших державних службовців.

Приписами ст.69 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII визначено, що з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (надалі дисциплінарна комісія).

Згідно положень ч.1 ст.72 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII, на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків.

При цьому, частиною другою вказаної статті визначено, що рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі: наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження; впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи; перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Тобто, положеннями ст.72 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII передбачено право керівника державної служби або суб`єкта призначення приймати рішення щодо відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

При цьому, судова колегія зазначає, що при відсторонені державного службовця від виконання посадових обов`язків жодна норма ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII не зобов`язує у відповідному наказі наводити: будь-які мотивування підстав відсторонення державного службовця від виконання службових обов`язків за посадою; зазначати наявність обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження; впливати на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснювати протиправний тиск на підлеглих, погрожувати звільненням з роботи; перешкоджати в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку; ознаки, вину, характер тяжкості дисциплінарного проступку, факти вчинення дій з метою впливу на здійснення дисциплінарних проваджень тощо.

Апеляційний суд зазначає, що відсторонення начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний-порт» Одеської митниці Віктора Залепи від виконання посадових обов`язків за посадою на час здійснення дисциплінарного провадження узгоджується з вимогами ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII, Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою КМУ від 4.12.2019р. за №1039.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що прийняття рішення щодо відсторонення згідно положень ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII, за своєю правовою природою відноситься до виключної компетенції керівника Одеської митниці та не може вирішуватися судом. При цьому, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача, що вказаним відстороненням порушені його трудові права, є хибними, оскільки такі дії відповідача не є такими і повністю відповідають вищенаведеним нормам законодавства України.

Що стосується посилань позивача на те, що у відсторонені від виконання посадових обов`язків він вбачає порушення його прав, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки мета такого відсторонення, зокрема, це недопущення неналежного виконання таких обов`язків та об`єктивне неупереджене проведення службового розслідування. Оскільки такий захід передбачений діючим законодавством то його застосування не може розглядатись як порушення прав працівника.

Що стосується позбавлення виплати заробітної плати, то судова колегія зазначає, що відсторонення не є підставою для невиплати заробітної плати. При цьому, позивач не надав жодних доказів невиплати йому заробітної плати та не позбавлений в майбутньому на вирішення цього питання в досудовому чи судовому порядку при відсутності таких виплат на період відсторонення.

Відповідно до положень ч.3-5 ст.72 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. за №889-VIII, тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження. У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку. Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Отже, в даному випадку відсутні відповідні та належні докази порушення прав позивача оскаржуваним п.4 наказу Одеської митниці від 24.07.2024р. за №101-дс «Про порушення дисциплінарного провадження», яким останнього відсторонено від займаної посади.

Крім того, прийняття наказу Одеської митниці від 24.07.2024р. за №101-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» це відповідні процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, якими розпочинається дисциплінарне провадження та встановлюються строки його проведення, а тому їх правомірність має бути предметом оцінки суду при розгляді справи про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого за результатами такого дисциплінарного провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що за результатами дисциплінарного провадження наказом в.о. начальника Одеської митниці Ю. Чердинцева «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » за №126-дс від 18.09.2024р., ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених п.п.1,6,7,8 та останнього абзацу ч.1 ст.8 ЗУ «Про державну службу», своїх посадових обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4 розділу посадової інструкції начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний-порт» Одеської митниці, затвердженої 29.01.2024р. в.о. начальник Одеської Митниці С. Гринчишиним, порушення п.п.1,2,4,7,10 п.17 Положення про відділ митного оформлення №1 митного поста «Південний-порт» Одеської митниці, п.5 контракту про проходження державної служби №348 від 14.03.2024р. та у зв`язку з неналежним контролем за діями підлеглих, що призвело до порушення ними ч.1 ст.255 МК України, пп.3 п.1 розділу ХІІ Порядку 864, п.3.13 Порядку №1066, положення Керівництва користувача Програми «Інспектор-2006».

Підставами видання даного наказу є подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці від 6.09.2024р. за №17-01/17-01/41355, матеріали дисциплінарної справи, пояснення ОСОБА_5 від 17.09.2024р.

При цьому, станом на день розгляду цієї справи вищевказаний наказ №126-дс від 18.09.2024р., яким ОСОБА_1 оголошено догану, позивачем не оскаржений в судовому порядку.

Відтак, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вказаного, колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук