Справа № 520/35960/24
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відводі судді

05 березня 2025 рокуСправа № 520/35960/24

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду О.М. Тітов, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді А.В. Сліденка у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної Шевченківської медико-соціальної експертної комісії Структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонної Шевченківської медико-соціальної експертної комісії Структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації (вул. Літературна, буд. 6, 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61058, ), в якому просить суд:

- визнання незаконним та протиправним рішення міжрайонної Шевченківської медико-соціальної комісії Комунального закладу охорони здоров"я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації;

- визнання протиправними дії Бабаєва Г.М. - Голови міжрайонної Шевченківської медико-соціальної комісії Комунального закладу охорони здоров"я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації;

- зобов"язання міжрайонної Шевченківської медико-соціальної комісії Комунального закладу охорони здоров"я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації провести переогляд інвалідності ОСОБА_1 на підставі наданих медичних документів;

- визначити, що бездіяльність міжрайонної Шевченківської медико-соціальної комісії Комунального закладу охорони здоров"я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації є порушенням прав ОСОБА_1 на своєчасний переогляд інвалідності;

- стягнення з міжрайонної Шевченківської медико-соціальної комісії Комунального закладу охорони здоров"я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації на користь ОСОБА_1 витрат, зв"язаних з відновленням прав ОСОБА_1 ;

- покласти судові витрати на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.12.2024 справу передано на розгляд судді А.В. Сліденку.

Ухвалою суду від 02.01.2025 позов залишено без руху, надано позивачу строк 5 днів для усунення недоліків позовної заяви.

Від позивача надійшла заява про відвід судді А.В. Сліденку, у зв`язку з упередженим ставленням до позивача у справі - ОСОБА_1

В обґрунтування заяви про заперечення на дії головуючого зазначено, що суддею протиправно залишено позовну заяву без руху, неправильно, на думку заявника, надано оцінку поданому до суду клопотанню щодо звільнення від сплати судового збору, а також допущено дискримінацію за мовною ознакою.

Ухвалою від 03.03.2025 передано справу №520/35960/24 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної Шевченківської медико-соціальної експертної комісії Структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, у відповідності до положень статей 31, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід судді.

Зазначену справу з приводу розгляду заяви про відвід судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 передано судді О.М. Тітову.

За приписами ч. 8 та ч. 11 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Враховуючи строки розгляду вказаної заяви, передбачені положеннями ст. 40 КАС України, суд вважає за необхідне розглянути заяву позивача про відвід судді по справі №520/35960/24 в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді суд зазначає таке.

Згідно положень ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суд зазначає, що згідно з положеннями ч. 3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як встановлено судом, позивач посилається на незгоду з ухвалою про залишення позовної заяви без руху з підстав несплати ним судового збору, а також на поведінку судді, що, на суб`єктивний погляд заявника, містить очевидні ознаки дискримінації за мовною ознакою.

Суд зазначає, що заява, яка містить лише припущення про існування певних обставин, не підтверджених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, не може бути підставою для відводу судді. Відтак, відвід, який заявляється особою судді, має бути обґрунтованим та мотивованим, а саме: особа має навести доводи із одночасним їх підтвердженням відповідними доказами, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Також суд звертає увагу, що саме по собі прийняття судом відповідного рішення не є свідченням про упереджене ставлення суду до сторін при розгляді справи або про зацікавленість судді у її вирішенні.

Суд зазначає, що у разі наявності сумнів у неупередженості судді відповідач повинен обґрунтовувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Окремо суд наголошує, що відповідно до положень статті 1 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної", Єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Відповідно до статті 2 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної", дія цього Закону не поширюється на сферу приватного спілкування та здійснення релігійних обрядів. Порядок застосування кримськотатарської мови та інших мов корінних народів, національних меншин України у відповідних сферах суспільного життя визначається законом щодо порядку реалізації прав корінних народів, національних меншин України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як регламентовано статтею 6 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної", кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Держава забезпечує кожному громадянинові України можливості для опанування державної мови через систему закладів дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, освіти дорослих, а також через підтримку неформальної та інформальної освіти, спрямованої на вивчення державної мови.

Держава організовує безкоштовні курси української мови для дорослих та забезпечує можливість вільно опанувати державну мову громадянам України, які не мали такої змоги.

Відповідно до положень статті 14 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної", у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Що узгоджується з приписами статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відтак, спілкування в межах судового провадження здійснюється єдиною державною мовою України - українською. Суддя виконуючи покладені на нього повноваження має неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства.

На позивача, як громадянина України та учасника судового процесу також покладено обов`язки дотримання вимог законодавства, щодо використання державної мови в процесі судочинства.

У разі недостатнього рівня володіння державною мовою, позивач не позбавлений права спілкуватися у суді мовою якою він володіє, з використанням послуг перекладача.

Судом при дослідженні заяви ОСОБА_1 не виявлено доказів, що свідчили б про наявність ознак дискримінації з мовною ознакою з боку головуючого судді у справі №520/35960/24 - А.В.Сліденка.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи не наведення позивачем підстав для відводу судді, передбачених ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви та відсутності підстав для відводу головуючому у справі №520/35960/24 судді А.В.Сліденку.

Так, заява позивача не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді А.В. Сліденка у розгляді справи № 520/35960/24 відповідно до статті 36 та статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Судом таких обставин також не встановлено.

Відповідно до ч. 12 ст. 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача про відвід судді А.В.Сліденка є необґрунтованою та безпідставною, відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про відвід головучого судді у справі №520/35960/24 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної Шевченківської медико-соціальної експертної комісії Структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тітов О.М.