Справа № 440/15693/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15693/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "НОРД-ОСТ" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "НОРД-ОСТ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу до ПП "НОРД-ОСТ" № 122617 від 01.10.2024 у розмірі 17000,00 грн

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він під час спірних правовідносин не був перевізником, що виключає його відповідальність за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зазначає, що до 24.07.2024 між ПП «НОРД-ОСТ» та ОСОБА_1 існували господарські відносини, за якими ПП «НОРД-ОСТ» використовувало при здійсненні пасажирських перевезень автомобіль РУТА 25 НОМЕР_1 , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном ХХР №027990 від 28.02.2024, проте, з 24.07.2024 ПП «НОРД-ОСТ» не використовував належний ОСОБА_1 транспортний засіб, у зв`язку з припиненням господарських відносин та початком співпраці між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄВРОБУС», а тому станом на 26.08.2024 позивач не був перевізником під час здійснення пасажирських перевезень автомобільним транспортом РУТА 25 НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилався на те, що під час рейдової перевірки встановлено, що під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом №23 «Південний вокзал с.Розсошенці» перевізник не забезпечив водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія, чим порушено ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних т/з і наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010». Також, відповідач зазначає, що не відповідає дійсності твердження позивача про порушення права останнього на розгляд справи за його участю, оскільки позивача було запрошено на розгляд справи. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Інших пояснень та заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ПП «НОРД-ОСТ» є ліцензованим перевізником, основним видом діяльності якого є КВЕД 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення».

ПП «НОРД-ОСТ» здійснює перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №49 «м.Огнівка Інститут зв`язку- Маслосирбаза (через вул.Сінну), що підтверджується договором №786 від 10.06.2022.

До 24.07.2024 між ПП «НОРД-ОСТ» та ОСОБА_1 існували господарські відносини, за якими ПП «НОРД-ОСТ» використовувало при здійсненні пасажирських перевезень автомобіль РУТА 25 НОМЕР_1 , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2 від 28.02.2024.

З 26.07.2024 автомобіль РУТА 25 НОМЕР_1 використовувався перевізником ТОВ «ЄВРОБУС», власником якого є ОСОБА_1 , відповідно до тимчасовим реєстраційним талоном ХХР №089687 від 26.07.2024.

26.08.2024 року водій ОСОБА_2 під час здійснення пасажирських перевезень автомобільним транспортом РУТА 25 НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.08.2023 НОМЕР_3 та використовується у господарській діяльності ТОВ «ЄВРОБУС», був зупиненим посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

За результатами огляду транспортного засобу посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №048060 (далі акт перевірки), у якому зафіксоване порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт»; Під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом №23 «Півд.вокзал-с. Розсошенці» перевізник не забезпечив водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія, чим порушено ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних т/з, наказ МТЗУ №340 від 07.06.2010»», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 зі змістом виявленого порушення був ознайомлений, однак від отримання копії та підпису акту, надання письмових пояснень та/або заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки відмовився, про що посадовими особами Відповідача відповідно до вимог пункту 22 Порядку №1567 зроблено відповідну відмітку в акті.

Відповідачем 13.09.2024 на адресу ПП «Норд-Ост» рекомендованим

Листом за вих. №80115/36/24-24 направлено повідомлення про призначення розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 01.10.2024 та необхідність з`явитися до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області для участі у розгляді справи та надання пояснень/заперечень.

Однак, відповідне поштове відправлення №923 було повернуто оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання.

01.10.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській1 області Державної служби України з безпеки на транспорті за результатами розгляду Акту №048060 від 26.08.2024 винесено Постанову №122617 про застосування до ПП «НОРД-ОСТ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позивач вважає Постанову №122617 протиправною, оскільки, він не використовує у своїй господарській діяльності автомобільний транспорт РУТА 25 НОМЕР_1 , звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує такі приписи законодавства України.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Вимогами статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Закон України «Про автомобільний транспорт» регламентує також загальні положення щодо перевезення пасажирів (глава 7 цього Закону), загальні положення щодо перевезення вантажів (глава 8 цього Закону), положення про міжнародні перевезення пасажирів і вантажів (розділ ІV цього Закону).

Розділом V Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Адміністративно-господарський штраф, передбачений статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є за своєю суттю адміністративно-господарською санкцією. Так, приписами ст. 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідальність на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

З метою встановлення наявності підстав для притягнення до відповідальності на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» необхідним є з`ясування, хто саме є перевізником у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Судом з`ясовано, що станом на день складання Акту перевірки №048060 від 26.08.2024 ПП «НОРД-ОСТ» не використовував у власній господарській діяльності автомобіль РУТА 25 НОМЕР_1 та не здійснював на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів вказаним автомобілем, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном від 26.07.2024 ХХР №089687, згідно якого автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 використовується ТОВ «ЄВРОБУС».

Згідно пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Частинами 1-2 ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені

здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху,

таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

За отриманою інформацією, водій автомобіль РУТА 25 НОМЕР_1 ОСОБА_2 надавав посадовій особі контролюючого органу тимчасовий реєстраційний талон від 26.07.2024 ХХР №089687, який підтверджує відсутність статусу перевізника у ПП «НОРД-ОСТ».

Вказане також підтверджується змістом встановлених порушень, адже акт перевірки зафіксував лише відсутність у водія індивідуальної контрольної книжки, тобто решта документів були наявні у водія.

Проте, попри ознайомлення з наданим тимчасовим реєстраційним талоном від 26.07.2024 ХХР №089687, посадовою особою Укртрансбезпеки при складанні акту перевірки не було взято до уваги вказаний документ, що призвело до неправомірного накладення на ПП «НОРД-ОСТ» адміністративно-господарського штрафу.

Верховний Суд у своїй практиці констатує, що положення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

Така позиція є сталою та послідовною і неодноразово зазначалась у постановах Верховного Суду у справах цієї категорії.

З огляду на зазначене, посадові особи Укртрансбезпеки повинні забезпечити відповідні вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» про те, що понести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен дійсний автомобільний перевізник, тобто особа, яка в момент перевірки здійснювала автомобільне перевезення, при цьому була зобов`язана дотримуватись вимог указаного Закону і, серед іншого, забезпечити водія (та/або іншу уповноважену особу, присутню при перевірці) відповідною документацією, яка є необхідною для повного та всебічного встановлення усіх обставин, які були предметом перевірки.

Обов`язок із встановлення дійсного автомобільного перевізника має Укртрансбезпека, яка, у випадку встановлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, зобов`язана притягнути до адміністративної відповідальності лише винну в указаних порушеннях особу. При цьому притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не була в момент перевезення автомобільним перевізником є недопустимою, а тягар наслідків у такому випадку несе компетентний контролюючий орган - Укртрансбезпека.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20, від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21, від 06.07.2023 у справі № 640/39442/21, від 28.12.2023 по справі № 300/4673/22.

Відтак, при розгляді справи про притягнення до відповідальності відповідач залишив поза увагою той факт, що під час перевірки водій надав документи, з яких вбачається, що перевізником є ТОВ «ЄВРОБУС».

Зазначене дає підстави для висновку, що приймаючи спірне рішення суб`єкт владних повноважень не дотримався вимог щодо його обґрунтованості, тобто урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Це призвело до винесення постанови про притягнення до відповідальності особи, яка у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», під час проведення рейдової перевірки відповідачем не мала статусу автомобільного перевізника.

Неправильне визначення Укртрансбезпекою дійсного автомобільного перевізника та застосування адміністративної відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт до особи, яка не здійснювала спірного автомобільного перевезення, є самостійною підставою для висновку про протиправність спірної постанови та її скасування, тому суд не надає оцінку іншим доводам позивача.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами правомірність спірної постанови, отже позов належить задовольнити.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн..

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного підприємства «НОРД-ОСТ» (вул. Героїв Азову,33, кв.21, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄРДПОУ 30548192) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150, код ЄРДПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу до Приватного підприємства "НОРД-ОСТ" № 122617 від 01.10.2024 у розмірі 17000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Приватного підприємства «НОРД-ОСТ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко