Справа № 160/22425/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/22425/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

в адміністративній справі №160/22425/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 19.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні ОСОБА_1 до її пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу її роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 10.11.2017 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка перебуває на обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до її пільгового стажу по Списку №2 наступні періоди роботи періоди з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що трудова книжка позивачки містить записи щодо професії позивачки в період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року, яка передбачена Списком №2, тому суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди роботи позивача до пільгового стажу по Списку №2, зобов`язав відповідача зарахувати позивачці до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 10.11.2017 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії, то суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів заборгованості з виплати пенсії позивача із врахування спірних періодів до моменту здійснення перерахунку та будь-якого рішення або іншого волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчили б про намір обмеження пенсійних виплат позивачу у майбутньому, в тому числі, при проведенні зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача. Убезпечення в майбутньому обмеження виплати пенсії не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства, відтак дана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що згідно довідок уточнюючих пільговий стаж (такі довідки видаються за встановленою формою із зазначенням кількості пільгового стажу (років, місяців, днів)) від 21.11.2017 за №023-2650, №023-2651, №023-2652, №023-2653 та №023-2654 (копії додаються), які видані ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, ОСОБА_1 працювала з 03.10.1986 по 08.11.2017 у шкідливих умовах праці за Списком №2. Атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві ПАТ Дніпровський металургійний комбінат проведена згідно наказів: від 20.10.1994 № 813, від 29.12.2006 № 992, від 26.12.2012 № 668 (теплоелектроцентралі ТЄЦ).

Згідно проведеної атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві не зараховано періоди з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012. До пільгового стажу не були також зараховані періоди роботи, вилучені підприємством із підрахунку пільгового стажу за Списком № 2 відповідно до зазначених довідок. Довідки уточнюючі пільговий характер роботи за Списком № 1 Позивачкою не надавались. Таким чином, підстав для зарахування вище зазначених періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 немає, оскільки у зазначений період атестація вищезазначеного робочого місця у передбаченому законодавством порядку і строки підприємством не проведена.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10.11.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010304-8/88496 від 01.05.2024 року вбачається, що періоди роботи позивача з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року не зараховано до пільгового стажу по Списку №2, у зв`язку з вилученням підприємством із підрахунку пільгового стажу за Списком №2 вказані періоди роботи.

З форми РС-право вбачається, що ОСОБА_1 також не зараховано до пільгового стажу по Списку №2 періоди роботи з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року.

Позивачка вважає протиправними дії відповідача щодо незарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Пунктом 9 частини 1 статті 16 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (Порядок №637).

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять уточнюючі довідки від 21.11.2017 року №023-2650, №023-2651, №023-2652, №023-2653 та 023-2654, якими підтверджується, що позивачка в період з 03.10.1986 року по 08.11.2017 року працювала на посаді машиніста-обхідника з турбінного устаткування турбінного цеху (а.с. 36-40).

Мовою оригіналу: Справка уточняющая особо вредные и особо тяжелые условия труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту на льготных условиях, при отсутствии трудовой книжки или соответствующих записей в ней (а.с. 36-40).

При цьому з трудової книжки позивачки вбачається, що позивачка в період з 01.11.2017 року по 02.08.2021 року та з 03.08.2021 року по 29.02.2024 року працювала на посаді машиніста-обхідника з турбінного устаткування турбінного цеху.

Також з трудової книжки позивачки вбачається наявність записів проведеної атестації робочого місця позивача по Списку №2 від 26.12.2012 року, 26.12.2017 року, 03.08.2021 року та від 26.12.2022 року.

Слід взяти до уваги, що в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, в Розділі ХІІІ XIII. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО наявна наступна професія: машиністи-обхідники по турбінному устаткуванню.

Також в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, в Розділі ХІІІ XIII. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО наявна наступна професія: машиністи-обхідники з турбінного устаткування.

Крім того в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року, в Розділі ХІІІ XIII. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО наявна наступна професія: машиністи-обхідники з турбінного устаткування.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, оскільки трудова книжка позивачки містить записи щодо професії позивачки в період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року, яка передбачена Списком №2, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди роботи позивачки до пільгового стажу по Списку №2.

Отже, наявні правові підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивачки за Списком №2 періоди роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року та з 01.11.2017 року по 29.02.2024 року. Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 27.02.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко