Справа № 420/31490/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2024 № 63 та зобов`язання повторно розглянути заяву та зарахувати до страхового стажу період роботи, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

(1).Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 15 серпня 2024 року № 63 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 08.08.2024.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , період роботи водієм 3 класу автоколони № 2 з 07.08.1990 по 31.03.1992 на Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972; період ведення підприємницької діяльності з 01.06.1994 по 31.07.1994 та з 02.06.1996 по 01.01.2001.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Позивач вважає протиправним оскаржуване рішення з підстав не зарахування періоду його роботи водієм 3 класу автоколони № 2 з 07.08.1990 по 31.03.1992 на Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на зарахування страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання дострокової пенсії за віком.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача ведення підприємницької діяльності у період з 01.06.1994 по 31.07.1994 та з 02.06.1996 по 01.01.2001, то позивач наголосив, що він опинився у ситуації, де вимушений доводити свій трудовий стаж у спірний період, в тому числі документами, що можуть бути видані на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, на думку позивача, відсутність інформації у Головному управлінні Державної податкової служби України у Луганській області та Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області щодо сплати позивачем єдиного соціального внеску у період заняття підприємницькою діяльністю у спірний період через відсутність інформації про сплату податків, зборів, обов`язкових платежів слід вважати на користь позивача та рахувати, що позивачем були сплачені податки, збори, обов`язкові платежі у зазначений період часу.

(б) Позиція Відповідача

25.10.2024 від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Зокрема, представник зазначив, що позивач право на пенсію відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV немає, оскільки за період з 16.08.2016 по 31.05.2017 був працівником аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Луганській області, а не проходив службу в органах внутрішніх справ. Також представник зазначив, що позивач немає права на призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років та не долученням в повному обсязі сторінок паспорту.

30.10.2025 від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що до страхового стражу позивача не зараховано періоди його роботи з 07.08.1990 по 31.03.1992 у Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972 за записами трудової книжки від 02.06.1987 серії НОМЕР_1 , оскільки в підставі внесення запису про звільнення не зазначено номер наказу про звільнення від 31.03.1992 (потребує уточнення довідкою). При цьому, представник зазначив, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідач також зазначив, що позивач долучив скановану копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , яка не містить 3-4 сторінки. Таким чином, інших документів, які підтверджують зазначені вище обставини позивачем не надано, а тому виключається належне підтвердження страхового стажу, за поданими документами до заяви про призначення пенсії.

Щодо періоду ведення підприємницької діяльності у спірний період відповідач зазначив, що обов`язковою умовою набуття права на трудову пенсію фізичній особі-підприємцю є наявність стажу роботи, за умови сплати останнім страхових внесків до Пенсійного фонду України. При цьому, згідно з витягом з ЄРС для ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку як фізична особа-підприємець з 01.09.1992 по 23.01.2015 в управлінні ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганській області (на теперішній час Головне управління ПФУ в Луганській області). Позивач надав звіти до системи персоніфікованого обліку за 2005 та 2006 роки як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування. В центральному сховищі даних по позивачу наявна інформація про сплату страхових внесків за період з травня 2005 року по грудень 2006 року, а саме відрахування від сплати єдиного податку (42%). При цьому, позивачу роз`яснено, що надати інформацію про сплату страхових внесків (яка відсутня в електронній базі даних) за період здійснення позивачем підприємницької діяльності, буде можливо лише за умови переміщення архівів на підконтрольну українській владі територію або повернення окупованої території під контроль органів державної влади України, або за умови подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, які підтверджують сплату за зазначені періоди (копії платіжних документів, довідку від Державної податкової служби України про сплату фіксованого або єдиного податку тощо).

(в) Відповідь на відзив

31.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він звернув увагу, що відповідачі жодним чином не пояснюють у відзиві факт халатного відношення до виконання службових обов`язків посадових осіб ГУ ПФУ в Одеській області при прийомі та скануванні документів позивача, внаслідок чого до справи не долучено у повному обсязі скани паспорта позивача. Через зазначений факт, відповідачі зазначають цю обставину, як вирішальну при прийнятті Рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Крім того, відповідачі зазначили необхідність надання уточнюючих довідок з підприємства, яке розташовано у місті Рубіжне, що знаходиться на території Луганської області, яка належить до території, тимчасово непідконтрольній Уряду України і отримати необхідні відомості, підтверджуючі страховий стаж позивача видається неможливим. Так само і щодо відсутності документів, підтверджуючих сплату страхових внесків позивачем, відповідачі посилаються на отриману позивачем інформацію від Головного управління Державної податкової служби України у Луганській області та Головного управління ПФУ у Луганській області, згідно з якою архівні матеріали залишились та до теперішнього часу перебувають на тимчасово окупованій території.

ІІІ Процедура та рух справи

14.10.2024 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

08.08.2024 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії, як учаснику бойових дій, відповідно до ст.115 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До вказаної заяви позивач додав:

- паспорт громадянина України;

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

- трудову книжку серії НОМЕР_1 , 02.06.1987 дати заповнення;

- посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 19.07.2017;

- довідку про проходження військової служби, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2024 № СД/2497;

- довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видану Державною службою України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 23.07.2024 № 5703-2707/5707;

- витяги з наказів від 05.09.2016 № 249 та від 26.06.2017 № 179;

- свідоцтво про Державну реєстрацію фізичної особи- підприємця серії ВОО № 022687.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, та прийнято оскаржуване рішення № 63 від 15.08.2024, яким за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди:

- роботи з 07.08.1990 по 31.03.1992 у Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972, за записами трудової книжки від 02.06.1987 серії НОМЕР_1 , оскільки в підставі внесення запису про звільнення не зазначено номер наказу про звільнення від 31.03.1992 (потребує уточнення довідкою);

- ведення підприємницької діяльності з 01.06.1994 по 31.07.1994, з 02.06.1996 по 17.05.2001, з 24.06.2001 по 19.08.2001, з 01.04.2002 по 30.04.2002, з 16.02.2003 по 30.04.2005, з 01.01.2007 по 05.03.2007, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Таким чином, вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років та не долученням в повному обсязі сторінок паспорту.

Не погоджуючись із прийняттям оскаржуваного рішення, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

IV. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).

За змістом пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону , а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже встановлено судом, позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV.

При цьому, оскаржуваним рішенням від 15.08.2024 № 63 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку, в тому числі, з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" спірні правовідносини регулював Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Так, спірним рішенням позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи з 07.08.1990 по 31.03.1992 у Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972, за записами трудової книжки від 02.06.1987 серії НОМЕР_1 , оскільки в підставі внесення запису про звільнення не зазначено номер наказу про звільнення від 31.03.1992 (потребує уточнення довідкою).

При цьому, суд встановив, що відповідно до даних трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 02.06.1987:

- запис № 5 07.08.1990 «Прийнятий водієм 3 класу автоколони № 2». Наказ від 06.08.90 №124-К;

- запис № 6 31.03.1992 «Звільнений по ст.38 КЗпП України по власному бажанню». Наказ від 31.03.1992.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Станом на час ведення трудової книжки позивача, діяла також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція №162), пункти 2.2, 2.3 та 4.1 якої містять положення, подібні положенням пункту 2.2, 2.4 та 4.1 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.3 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.4.1 Інструкції №58).

Пунктом 18 Порядку №656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників", згідно з якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Із аналізу вказаних правових норм суд робить висновок, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, а натомість внесені у відповідності із встановленими правилами. Відтак, підстави для неврахування цих записів при визначенні періоду страхового стажу позивача відсутні.

Відтак, періоди роботи позивача з 07.08.1990 по 31.03.1992 у Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972 належать до зарахування до його загального страхового стажу.

Крім того, щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів ведення ним підприємницької діяльності з 01.06.1994 по 31.07.1994 та з 02.06.1996 по 01.01.2001, суд зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Абзацом четвертим підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV «Перехідні положення" Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску);

Отже, з аналізу наведених положень слідує, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

до 01.05.1993 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку);

з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) є обов`язковим, відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

В той же час, чітко визначеною позицією законодавця є можливість зарахування до страхового стажу період провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003р., при цьому, на підставі довідки про реєстрацію особи, як суб`єкта підприємницької діяльності, а не на підставі довідки про сплачені страхові внески.

Визначений період по 31 грудня 2003 року обумовлений тим, що з 01.01.2004 набрав чинність Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, яким вперше визначено поняття страхового стажу як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.09.2024 позивач з 01.09.1992 по 01.12.2005 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем із зазначеним місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , вид економічної діяльності 45.11.1 Знесення будівель; Звільнення будівельних ділянок. 16.12.1992 № 787 Державною Податковою Інспекцією у м. Сєвєродонецьк ГУ Міндоходів у Луганській області позивача взято на облік, як платника податків та 26.01.2015, відповідно, знято з обліку.

25.09.1992 Державною Податковою Інспекцією у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області ФОП ОСОБА_1 взято на облік як платника Єдиного внеску, реєстраційний номер платника Єдиного внеску 1424. Позивач має оригінал Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія ВОО № 022687 на зворотній стороні якого у наявності штамп з написом «Зареєстровано в ВПФ м. Сєвєродонецька. 25.09.1992р. № 1424».

Позивач надав відповідачу зазначене Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємства разом з іншими документами.

При цьому, суд встановив, що з метою збору інформації щодо підтвердження позивачем заняття підприємницькою діяльністю та сплати податків, єдиних соціальних внесків спрямовані адвокатські запити до Головного управління Державної податкової служби України у Луганській області вих. № 24/289 від 24.09.2024 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області вих. № 24/300 від 30.09.2024.

Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби України у Луганській області вих. №11705/6/12-32-24-09-03 від 30.09.2024 позивач перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області (м. Сєвєродонецьк), як фізична особа-підприємець з 01.09.1992 по 26.01.2015. Наказом Державної податкової служби України (далі-ДПС) від 24.12.2012 № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» з 01.01.2013 в органах ДПС усіх рівнів введено в експлуатацію ІКС «Податковий блок», в якій інформація за 1992- 2011 роки відсутня. Інформаційні системи, які експлуатувалися органами податкової служби в 1992-2011 роках велися на локальних серверах. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та тимчасовою окупацією території Луганської області, Головним Управлінням ДПС у Луганській області втрачено контроль над адміністративними будівлями та майном територіальних органів. Враховуючи зазначене, на теперішній час доступ до інформації тих періодів відсутній, у зв`язку з чим надати інформацію про сплату податків, зборів, обов`язкових платежів по 31.12.2011 неможливо. Разом із цим, звертаємо увагу на те, що органи державної податкової служби здійснюють адміністрування єдиного внеску з 01 жовтня 2013 року в зв`язку із набранням чинності з 11 серпня 2013 року Закону України від 04.07.2023 № 406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», яким врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Міністерству доходів і зборів України (на теперішній час Державна податкова служба України). У зв`язку з чим, для отримання інформації щодо сплати єдиного внеску до 01.10.2013 року позивачу необхідно звернутися до Головного управління ПФУ у Луганській області.

У відповідності до листа Головного управління ПФУ у Луганській області вих. № 1200- 0605-8/25285 від 04.10.2024, згідно бази даних Інтегрованої комплексної системи Пенсійного фонду України: Підсистема «Відомості з реєстру страхувальників», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1 ) з 16.12.1992 по 23.01.2015 перебував на обліку як платник внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (на теперішній час Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області). Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309(зі змінами) Луганську область віднесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Первинні документи, у т.ч. архівні матеріали Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишились та до теперішнього часу перебувають на тимчасово окупованій території. Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не володіє інформацією про збереження архівів на непідконтрольній Україні території. Надати інформацію про спдату страхових внесків (яка відсутня в електронній базі даних) за період здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності, буде можливо лише за умови переміщення архівів на підконтрольну українській владі територію або повернення окупованої території під контроль органів державної влади України, або за умови подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, які підтверджують сплату за зазначені періоди (копії платіжних документів, довідку від Державної податкової служби України про сплату фіксованого або єдиного податку тощо).

Таким чином, позивач позбавлений можливості підтвердити спірний стаж ведення підприємницької діяльності додатковими документами, оскільки такі можуть бути видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

При цьому, суд враховує, що cтаття 16 ЗУ Про адміністративну процедуру визначає обов`язок адміністративного органу встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, враховуючи принцип офіційності.

Суд зазначає, враховуючи те, що позивач здійснював підприємницьку діяльність в період до набрання чинності Законом №1058, а законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності до 31.12.2003 на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, то враховуючи конституційне право особи на пенсійне забезпечення, а також приймаючи до уваги однаковий правовий статус «суб`єкта підприємницької діяльності» який існував як в період здійснення позивачем підприємницької діяльності так і в період з 01.01.1998 (період зазначений в Законі №1058), свідчить про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.06.1994 по 31.07.1994 та з 02.06.1996 по 01.01.2001 на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

VI. Розподіл судових витрат

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 15 серпня 2024 року № 63 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 08.08.2024.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи водієм 3 класу автоколони № 2 з 07.08.1990 по 31.03.1992 на Рубіжанському автотранспортному підприємстві № 10972; період ведення підприємницької діяльності з 01.06.1994 по 31.07.1994 та з 02.06.1996 по 01.01.2001.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач? ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, адреса: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9; .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65012; .

Суддя Оксана БОЙКО