Справа № 522/2128/24
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/2128/24
Провадження №2-а/522/55/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду 14.02.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить суд скасувати Постанову серії ЕНА №1229774 від 12.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та провадження у даній справі закрити.

В обґрунтування позову вказано, що 12.01.2024 року він, керуючи транспортним засобом YRV д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у м.Одесі по вул.Балківська, 42А, по відповідній смузі для руху, дотримуючись вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України, вимог п.8.4. ґ ПДР України не порушував. Проте, був зупинений працівником поліції, який безпідставно виніс постанову серії ЕНА №1229774 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Між тим із вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною. Посилався на те, що правил дорожнього руху він не порушував, вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, проте як належних доказів його вини працівником поліції йому не було надано. Позивач вважає, що постанову прийнято з порушеннями діючого законодавства, без з`ясування всіх обставин справи, а тому вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення дорожнього знаку, напрямок руху по смузі, яка дозволяє рух лише ліворуч, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, підлягає скасуванню. У зв`язку з цими обставинами ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_2 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 року.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_2 Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о.керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Чукова Л.В. №74/25 від 16.01.2025 року, 17.01.2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 20.01.2025 року.

Ухвалою суду від 22.01.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06.02.2025 року.

У судове засідання призначене на 22.01.2025 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27.02.2025 року.

У судове засідання призначене на 27.02.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача адвокат Мишак Д.Е. через систему Електронний суд надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати за відсутністю сторони позивача.

Представник УПП в Одеській області ДПП в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив, наданий стороною відповідача 15.04.2024 року, в якому зазначено, що 12.01.2024 року в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу №2 роти тактико оперативного реагування управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Чмеренко Олексій Михайлович за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А виявив транспортний засіб YRV д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухаючись по вул.Балківська, 42А, здійснив рух прямо зі смуги, яка передбачає поворот ліворуч, порушивши вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», чим порушив п.8.4.ґ ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення ним вимог ч.1 ст.122 КУпАП. Відеозапис подій вівся за допомогою портативного нагрудного відео реєстратора, про що зазначено у відповідних графах постанови про накладення адміністративного стягнення. Проте позивачем в обґрунтування свого позову не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними, необґрунтованими, вважає, що позивач надавши позов, намагається уникнути встановленої законом відповідальності, у зв`язку з чим, просив суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. В відзиві також зазначено, що надати диск з відеозаписом даної події разом з відзивом не є можливим, оскільки строк зберігання відеозапису становить 30 діб. Вважають, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою складання повного тексту рішення є 03.03.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.01.2024 року інспектором взводу №2 роти тактико оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Чмеренко О.М. було винесено постанову серія ЕНА №1229774, за якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.7).

У постанові серії ЕНА №1229774 від 12.01.2024 року зазначено, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом YRV д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у м.Одесі по вул.Балківська, 42А, та здійснив рух прямо зі смуги, яка передбачає поворот ліворуч, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), чим порушив п.8.4.ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові також зазначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смузі», підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора №№231377, 470409, проте зазначений доказ представником відповідача суду не було надано, у зв`язку з закінченням терміну його зберігання.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 2.3 ПДР, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору, швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 8 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4.ґ ПДР, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах». показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Положенням ч.1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів».

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1, 2, 3, 5, 6 статті 122, ч.1 ст.123, ст.125, ч.1, 2, 4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він, керуючи транспортним засобом YRV д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул.Балківська, 42А, по відповідній смузі для руху, дотримуючись вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України, вимог п.8.4.ґ ПДР України не порушував, проте, був зупинений працівником поліції, який виніс постанову серії ЕНА №1229774 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином позивач стверджує, що він не рухався по лівій смузі, яка передбачає тільки поворот ліворуч, проте як зазначено у постанові, його притягнуто до відповідальності за те, що він здійснив рух прямо, в той час, як дорожній знак 5.16 ПДР України передбачає поворот ліворуч.

В оскаржуваній постанові зазначено відомості про фіксування події, проте, відеозапис події, відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не було надано, у зв`язку з тим, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 12.01.2024 року, а строк зберігання відеозапису, становить 30 діб, тобто до 12.02.2024 року включно. Тому станом на 01.04.2024 року (дата надходження на адресу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції копій ухвали про відкриття провадження по справі №522/2128/24), відеозаписи з портативних відео реєстраторів інспекторів за даним фактом відсутні, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.ст.73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Частиною 1 ст.75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Між тим, відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів та матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, зокрема положення, щодо порушення позивачем п.8.4.ґ ПДР України за невиконання вимоги «Напрямки руху по смугах».

Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містять.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої постанови, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 132, 139, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.1 ст.121, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1229774 у справі про адміністративне правопорушення від 12.01.2024 року, винесену інспектором 2 взводу роти тактико оперативного реагування Управління патрульної поліції лейтенантом поліції Чмеренко О.М., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 03.03.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.