Справа № 280/9407/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9407/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/9407/24 (головуючий суддя першої інстанції - Сіпака А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.10.2024 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.08.2024 року форми «Ф» №0-0830-UA0082704, 0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі та його висновки не відповідають обставинам справи, оскільки листом від 11.08.2021 року вих. №5849/0/20-21 Державної регуляторної служби України було встановлено, що рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 року №5 «Про встановлення податку на майно» (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме у підпункті 2.4.1 пункту 2.4 Положення) визнано ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, визначених статтею Закону №1160. Вважає сформовані відносно позивача спірні повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно за 2023 рік є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають сплаті.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

У власності ОСОБА_1 : перебуває нерухоме майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_1 , площею 36,04 м2;

- 1/2 ч. квартири АДРЕСА_2 , площею 29,61 м2 (оподатковувана площа - 14,80 м2);

- 1/2 ч. квартири АДРЕСА_3 (оподатковувана площа - 31,08 м2).

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 28.08.2024 року сформовано: податкові повідомлення-рішення:

- №0-0830-UA0082704, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 265 грн. 51 коп. (по об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 );

- №0-0830- НОМЕР_1 , яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 646 грн. 33 коп. (по об`єкту за адресою: АДРЕСА_5 );

№0-0830-UA0082704, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 557 грн. 47 коп. (по об`єкту за адресою: АДРЕСА_6 ).

Вказані податкові повідомленні-рішення разом з розрахунком направлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист позивачем отримано 02.09.2024 року.

Не погодившись із вказаними рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржила такі рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 року за №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

До вказаного Положення внесено зміни Рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 року за №5, від 26.02.2016 року за №30, від 25.08.2016 року за №50, від 21.12.2016 року за №49, від 26.04.2017 року за №51, від 27.05.2020 року за №49.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення процитовано та застосовано до спірних правовідносин редакцію Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) на 28.01.2015 року, згідно підпункту 2.4.1 пункту 2.4 якої база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 250 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 370 кв. метрів.

З урахуванням вказаної редакції Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) судом першої інстанції зроблено висновок, що оскільки у приватній власності позивача протягом 2023 року перебувало три квартири у м.Запоріжжі загальною площею 81,92 кв.м., тому для її квартир з урахуванням вказаного вище Рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 року за №5 (з подальшими змінами) встановлена нульова ставка податку.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковим кодексом України не передбачено зменшення розміру бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної кодексом.

Рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 року за №30 внесено зміни саме у підпункт 2.4.1 пункту 2.4 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), а саме:

В абзаці «а» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова « 120 кв. метрів» замінити цифрами та словами « 60 кв. метрів»;

в абзаці «б» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова « 250 кв. метрів» замінити цифрами та словами « 120 кв. метрів»;

в абзаці «в» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова « 370 кв. метрів» замінити цифрами та словами « 180 кв. метрів».

Відтак, Рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 року за №30 підпункт 2.4.1 пункту 2.4 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) приведено у відповідність до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України.

Згідно листа Державної регуляторної служби України від 11.08.2021 року вих.№5849/0/20-21 рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 року №5 «Про встановлення податку на майно» (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме у підпункті 2.4.1 пункту 2.4 Положення) має ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, визначених статтею Закону №1160.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушення відповідачем порядку та розрахунку податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік позивачу, яка є власнику об`єктів житлової нерухомості.

Відтак, зазначені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування спірних вказаних податкових повідомлень-рішень, оскільки такий висновок не відповідає встановленим вимогам законодавства.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/9407/24 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в адміністративний справі №280/9407/24 скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко