Справа № 420/38602/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з метою митного оформлення придбаного товару у компанії SHANXI ELECTRIC MOTOR MANUFACTURING CO., LTD, позивачем було подано до митного органу митну декларацію та інші необхідні документи із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору. Проте, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач вважає прийняте рішення митного органу протиправним та такими що підлягає скасуванню, оскільки винесене з порушенням положень Митного Кодексу України. Представник позивача наголошує на тому, що митний орган, в якості аргументу для прийняття рішення про коригування митної вартості товару вказує про те, що у наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності щодо адреси місцезнаходження позивача, порту завантаження товару. Однак, вказані розбіжності не є недоліками у документах, а пов`язані зі зміною адреси місцезнаходження позивача та з подвійною назвою порту завантаження товару.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

21.01.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким Тернопільська митниця вважає позовні вимоги необґрунтованими, наголошуючи, що у документах, які були надані позивачем до митниці з митною декларацією, містилися розбіжності, та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, що послугувало підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

23.01.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позов.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» та Компанією SHANXI ELECTRIC MOTOR MANUFACTURING CO., LTD (Китай) було укладено Контракт поставки № 14102021 від 14.10.2021 року, відповідно до умов якого Позивач виступає Покупцем, а Компанія SHANXI ELECTRIC MOTOR MANUFACTURING CO., LTD Продавцем.

Відповідно до п. 2.1. Контакту поставки Продавець зобов`язується поставляти Покупцеві Товари, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товари у відповідності до положень цього Договору.

25.11.2024 року ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», з метою здійснення митного оформлення поставленого за вказаним контрактом та комерційним інвойсом № INV2024SD0721 від 23.07.2024 року товару, подало до Тернопільської митниці митну декларацію 24UA16U3 від 25.11.2024, в якій митна вартість визначена за основним методом - за ціною контракту.

Разом із митною декларацією та під час подальших консультацій позивач надав до митного оформлення: - проформа-інвойс № SD2024034 від 29.02.2024; - проформа-інвойс № SD2024090 від 07.05.2024; - проформа-інвойс № SD2024104 від 06.06.2024; - прайс-лист виробника від 29.02.2024; - прайс-лист виробника від 07.05.2024; - прайс-лист виробника від 06.06.2024; - комерційний інвойс № INV2024SD0721 від 23.07.2024; - пакувальний лист № INV2024SD0721 від 23.07.2024; - контейнер-лист № INV2024SD0721 від 23.07.2024; - платіжна інструкція № 197 від 05.03.2024; - платіжна інструкція № 212 від 07.05.2024; - платіжна інструкція № 232 від 24.07.2024; - платіжна інструкція № 222 від 07.06.2024; - платіжна інструкція № 233 від 26.07.2024; - коносамент № ZM24080477 від 15.08.2024; - автотранспортна накладна б/н від 21.11.2024; - договір транспортно-експедиторського обслуговування № 00000526 від 21.03.2024; - рахунки від експедитора № 276LAM24-009I від 15.11.2024, № 277LAM24-009I від 21.11.2024; - довідка про транспортні витрати № 2111-1 від 21.11.2024; - зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки № 14102021 від 14.10.2021; - додаткова угода № 1 від 01.06.2022; - додаткова угода № 2 від 01.08.2023; - додаткова угода № 3 від 04.08.2023; - договір про надання послуг митного брокера № 19072024 від 19.07.2024; - транзитна декларація № 24ROCT1900Q53512L3 від 19.11.2024; - митна декларація країни відправлення № 00770758 від 12.08.2024; - лист-пояснення щодо страхування № 2511-3 від 25.11.2024; - лист-пояснення щодо експортного контролю № 2511/1 від 25.11.2024; - лист-пояснення щодо ліцензування № 2511-2 від 25.11.2024.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024року.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

З огляду на рішення про коригування митної вартості товарів № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024року, відповідачем були виявлені наступні розбіжності у документах, які були надані позивачем:

1) Надані прайс-листи від 07.05.2024 №б/н, від 29.02.2024 №б/н, від 06.06.2024 №б/н адресовано виключно ТОВ "Дніпроресурс" і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB Tianjin та не містить терміну дії, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців;

2) У платіжній інструкції на попередню оплату за товар від 05.03.2024 №197 у графі «Платник» зазначено іншу адресу ТОВ «Дніпроресурс», а саме: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул.. Індустріальна 7, хоча у проформі інвойс від 29.02.2024 № SD2024034 та у комерційному інвойсі на поставку від 23.07.2024 № INV2024SD0721 зазначено адресу резидента - 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, будинок 103, офіс 428;

3) Також, у проформах інвойсах від 29.02.2024 № SD2024034, від 07.05.2024 №SD2024090, від 06.06.2024 №SD2024104 та у комерційному інвойсі на партію товару від 23.07.2024 № INV2024SD0721 на поставку електродвигунів вказано порт завантаження Tianjin, China, а у коносаменті від 15.08.2024 №ZM24080477 за яким надійшов контейнер з електродвигунами №TGHU0920074, зазначено порт завантаження XINGANG, China, що може свідчити про інший китайський порт завантаження та відповідно про іншу вартість транспортних витрат (фрахту контейнера) у визначений порт доставки.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Щодо зауважень митного органу до наданого позивачем до митного оформлення прас-листа, суд зазначає, що з огляду на зміст ст. 53 МК України, прайс-лист не є обов`язковим документом, який має надаватись на підтвердження митної вартості товару.

Також, судом не встановлено, а відповідачем не наведено законодавчих актів, які б встановлювали вимоги до оформлення прайс-листів.

Суд також, вважає за необхідне наголосити на тому, що прайс-лист є документом який оформляється контрагентом позивача та підприємство позивача не може нести відповідальність за правильність його оформлення.

Вказані висновки суду відповідають висновкам, що наведені у постанові Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 815/532/17.

Щодо розбіжностей у наданих до митного оформлення документах в частині зазначення адреси місцезнаходження позивача, суд зазначає наступне.

Представник ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» станом на 28.01.2022 року, згідно з яким підприємство було зареєстровано за адресою Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 7.

Також, суду наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС»,згідно з яким з 18.05.2022 року ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» зареєстроване за адресою: вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, оф. 428, м. Одеса, Одеська обл., 65003.

Тобто, встановлені відповідачем розбіжності щодо зазначення адреси місцезнаходження позивача пов`язані із зміною адреси місцезнаходження ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» та жодним чином не впливають на числові значення митної вартості товару придбаного у Компанії SHANXI ELECTRIC MOTOR MANUFACTURING CO., LTD (Китай).

З приводу встановлених Тернопільською митницею розбіжностей у назві порту завантаження товару, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що Xingang це морський порт, який розташований у місті Тяньцзінь,що свідчить про помилковість тверджень відповідача про розбіжності у зазначенні місця завантаження товару.

Щодо витребування митним органом додаткових документів, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 р. у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

З урахуванням того, що позивачем надані документи, які підтверджують, на думку суду митну вартість товару, що заявлена у митній декларації, вимога щодо надання додаткових документів і посилання на ненадання таких документів, як на підставу для відмови у митному оформленні товару, за заявленою позивачем митною вартістю, є безпідставними.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості, що прийняте на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є таким, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач по справі прийняв рішення про коригування митної вартості № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024 рокуза відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв`язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який має бути стягнутий з відповідача на його користь.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості № UA403060/2024/000022/2 від 25.11.2024 року.

Стягнути з Тернопільської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) ( ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» () понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, оф.428, м. Одеса, Одеська обл., 65003, ).

Відповідач Тернопільська митниця (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 06.03.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо