Справа № 520/26971/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

07 березня 2025 року №520/26971/24

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної військової адміністрації, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати п.2 рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №5 від 16.08.2024 року;

2) зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації прийняти рішення щодо видачі/зміни гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорії 1 серії А відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням, оформлене протоколом №5 від 16.08.2024 Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, за результатами повторного розгляду документів особової справи відмовила ОСОБА_1 у видачі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" (1 категорії) з підстав не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження у 1986 році. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ним надані всі необхідні документи на підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідачів надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у відповідача відсутні підстави для видачі посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, так як в особовій справі позивача відсутні документи, які відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2018 №551 підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження. Таким чином, Харківська обласна (військова) адміністрація діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , в період часу з 08 липня 1986 року по 28 серпня 1986 року в складі військової частини НОМЕР_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-кілометровій зоні.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 08.07.1986 року №178 (по особовому складу) мічмана ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , який прибув у військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , з 08.07.1986 року залучено для виконання спеціальних робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній станції (а.с.11).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.08.1986 №258 (по особовому складу) вважати з 28.08.1986 року мічмана ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , таким, що вибув з військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 .

За період з 08.07.1986 року по 28.08.1986 року мічман ОСОБА_1 приймав участь, включаючи вихідні та святкові дні, в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в НОМЕР_4 кілометровій зоні (м.Чорнобиль) на посаді командира групи хіміків дозиметристів особливого призначення при військовій частині НОМЕР_2 . Загальна кількість днів знаходження у військовій частині НОМЕР_2 - 52 дні.

При виконанні робіт отримав дозу опромінення 25 рентген.

Виконував спеціальні перевірки і роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: спецперевірка дезактивації головного корпуса станції липень - 10, 11, 12, 15, 18, 21,25, 29; серпень 5, 9, 14, 19, 21, 25, 28. Виконував спецперевірку і обробку в с.Терехи у військовій частині НОМЕР_5 в липні - 19, 22, 27, 30, 31 та в серпня - 2, 10, 16, 18. Виконував спецперевірку в м.Чорнобиль у військовій частині НОМЕР_6 в липня - 24, 26, 28 та в серпні 1, 3, 24, а також у військовій частині НОМЕР_7 в серпні - 6, 8, 12, 15, 20, 23. Виконував спецперевірку і надавав допомогу в обробці на виділених об`єктах в H-Гребля у військовій частині НОМЕР_8 в липні 8, 9, 16, 17, 20, 23 та в серпні - 4, 11, 17, 22, 26, 27. Час відрядження у військову частину НОМЕР_2 з 08.07.1986 року по 28.08.1986 року зарахувати в троєкратному розмірі. Робочі дні не нормувались і складали від 8 годин до 12 годин на добу (а.с.12).

Згідно довідки командира військової частини від 28.08.1986 №367, №365, довідки командира військової частини НОМЕР_8 від 27.08.1986 №305 позивач виконував роботи:

- з дезактивації головного корпусу, зона №3 на Чорнобильській АЕС в липні 1986 - 10, 11, 12, 15, 18, 21, 24, 26, 29; в серпні 1986 - 1, 3, 5, 6, 8, 9, 12, 14, 15, 19, 20, 21, 23, 24, 25 - трьохзмінна робота (не нормований робочий день);

- виїзд в село Терехи з групою хіміків-дозиметристів для уточнення ступеню зараженості території і її дезактивації, робота в дів зміни: липень 1986 - 19, 22, 27, 30, 31, серпень 1986 - 2, 10, 16, 18 (не нормований робочий день);

- виїзд в село Н-Греблю на виділені об`єкти з хіміками-дозиметристами для уточнення ступеню забруднення об`єків, їх дезактивацію. Робочий день у дві зміни: липень 1986 : 8, 9, 16, 20, 23; серпень 1986 - 4, 11, 17, 22, 26, 27 (а.с.13, 14, 15).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.08.1992 №4/386 та виписки з послужного листа особової пенсійної справи, наданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 14.08.1997 №ФХ-87197, в період з 08.07.1986 по 28.08.1986 мічман запасу ОСОБА_1 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (а.с.16, 17).

10 жовтня 2014 року позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1 серія НОМЕР_9 , що сторонами не заперечувалося.

23 грудня 2021 року за поданням управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (далі районне управління), на засіданні Комісії (протокол засідання № 13) розглядалась особова справа ОСОБА_1 , у зв`язку із заміною посвідчення відповідно до вимог Постанови.

За результатами розгляду Комісією прийнято рішення, яким, враховуючи вимоги статей 10 та 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та документи особової справи, визнано необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення "Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи" категорії 1 серії НОМЕР_10 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 10.10.2014 року на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю підтвердження виконання ним робіт у зоні відчуження у 1986 році.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі №520/13405/24, яке набрало законної сили 08.08.2024, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної (військової) адміністрації. Визнано протиправним та скасовано п.4.7. та п.4.8. рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №13 від 23.12.2021 року. Зобов`язано Харківську обласну державну (військової) адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян повторно розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорії 1 серії А відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" з урахуванням висновків суду у цій справі. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

На виконання рішення суду від 08.07.2024 у справі №520/13405/24, Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян повторно розглянуті документи особової справи позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом та прийнято рішення у формі протоколу від 16.08.2024 №5 про відмову ОСОБА_1 у видачі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорії 1 серії А, з посиланням на не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження у 1986 році.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до примітки до зазначеної статті, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Постанова №551).

Згідно п.2 Постанови №551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Пунктом 3 Постанови №551 передбачено дозвіл до 01.01.2019 використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 20.01.1997 №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 21.08.2001 №1105 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51".

У пункті 7 вказаної Постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям необхідно: забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них; утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення; провести до 1 січня 2020 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Згідно п.11 Постанови №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 в адміністративній справі №520/13405/24 встановлено, що "період роботи позивача з 08.07.1986 по 28.08.1986 року у зоні відчуження підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

Згідно з п.10 Порядку №51 одним з документів, на підставі яких провадиться видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є довідки командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження, що свідчить про те, що позивач виконував роботи у зоні відчуження з 08.07.1986 по 28.08.1986, а тому надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видача посвідчення були проведені відповідно до чинного на той час законодавства.

Факт перебування позивача в зоні відчуження з 08.07.1986 по 28.08.1986 не спростовано відповідачем, при цьому невизнання статусу позивача - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є порушенням його прав".

Разом з тим, згідно витягу з протоколу Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 16.08.2024 №5 позивачу відмовлено у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення, у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження у 1986. Тобто, Комісією фактично здійснено перевірку правильності видачі такого посвідчення позивачу.

Проте, такі дії Комісії не відповідають "принципу належного урядування", сформованого в рішеннях Європейського суду з прав людини, адже перевірка правильності видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не може здійснюватися в межах процедури заміни такого посвідчення відповідно до вимог Постанови КМ України від 11.07.2018 за № 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

Крім того, відповідачем не надано доказів, які б свідчили на користь висновку про необґрунтованість видачі посвідчення, зокрема про те, що посвідчення видано на підставі завідомо недостовірних або сфальсифікованих відомостей.

Суд зауважує, що посилання відповідача на інформацію, надану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України в листі від 27.11.2020 про відсутність інформації про існування, дислокацію та прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС військової частини НОМЕР_2 , свідчить про відсутність документів в даній архівній установі та не можуть бути підставою для позбавлення особи статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Разом з тим, позивачем надано документи, які в своїй сукупності підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження у 1986 (м.Чорнобиль), вид і характер виконуваних робіт в період з 08.07.1986 по 28.08.1986 року.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд доходить висновку про помилковість висновків відповідача, покладених в основу рішення у формі протоколу №5 від 16.08.2024 (пункт 2) про відмову ОСОБА_1 у заміні посвідчення "учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорія 1 серії А та наявності правових підстав для його скасування.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити певні дії, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки, рішення відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем при повторному розгляді питання щодо заміни ОСОБА_1 посвідчення "учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" (категорія 1), всупереч положенням ст.370 КАС України, не взято до уваги висновки, викладені Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/13405/24 про підтвердження наявними у справі доказами заявленого статусу позивача, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Відтак, враховуючи те, що позивачу протиправно відмовлено у заміні посвідчення "ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорія серії А)", суд вважає, що належним способам захисту прав позивача буде зобов`язання Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації прийняти рішення щодо видачі/зміни гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорії 1 серії А відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору не підлягають розподілу, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 7 пов., м.Харків, 61022, ) до Харківської обласної державної військової адміністрації (вул.Сумська, буд.64, м.Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.2 рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №5 від 16.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації прийняти рішення про видачу/заміну ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" категорії 1 серії А відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 07 березня 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО