Справа № 320/31379/23
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

07 березня 2025 року Київ № 320/31379/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ухвали від 09.01.2024 (суддя Балаклицький А.І.) судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим визначено суддю Донця В.А., який ухвалою від 05.11.2024 справу прийняв до свого провадження.

Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Скрипці І.М.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом (частина друга статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно зі статтями 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Щодо строку звернення до суду, слід зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У позові стверджує порушення прав видачею військовою частиною НОМЕР_1 оновленої довідки № 24 від 05.08.2021 (№ 108) «Про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій» для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ та абзацу 8 пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393. Після звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 , листом від 16.01.2023 № 2.3.1/245 указану довідку надіслано відповідачу.

Із матеріалів позову слідує, що позивач подала до відповідача заяву (зареєстрована відповідачем 09.02.2023), відповідь на яку отримала листом від 14.02.2023.

У подальшому позивач повторно зверталась до відповідача з метою вирішення спірного питання щодо перерахунку пенсії, який, як зазначено у позові, відповідачем було здійснено з урахуванням довідки від 05.08.2021 № 24 (№ 108), а розмір пенсії приведено у відповідність із законом.

Проте, оскільки такий перерахунок відповідачем здійснено лише за 12 місяців до звернення, тобто з березня 2022 року, уважає порушеними її права, оскільки на переконання позивача, перерахунок мав бути здійснений з 17.03.2020.

Із матеріалів позову вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізналася з відповіді відповідача від 14.02.2023, у зв`язку із чим уважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Посилаючись на положення статті 51 Закону № 2262-ХІІ, уважає, що перерахунок повинен здійснюватись з дати призначення з 17.03.2020 та без обмеження будь-яким строком.

Із такими твердженнями суд не погоджується, з огляду на таке.

З указаним позовом позивач звернулася до суду лише 14.09.2023, а перерахунок просить здійснити з 17.03.2020.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У практиці Верховного Суду, а саме в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, сформовано такі висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, зокрема щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії.

Так, у згаданому рішенні зазначено таке. «…Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатись про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів…

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Із урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з 17.03.2020, оскільки положення статті 51 Закону № 2262-ХІІ не регулюють строки звернення до суду. При цьому, у розумінні згаданої статті закону, перерахунок пенсії без обмеження будь яким строком не є тотожним строку звернення до суду, які чітко регламентовані нормами статті 122 Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки із позовної заяви судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині дати, з якої слід здійснити перерахунок (17.03.2020), суд пропонує позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог про визнання протиправними дії та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсійних платежів за період з 17.03.2020 по 13.03.2023 включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.

Крім того, ОСОБА_1 до суду подані клопотання про прискорення розгляду справи від 08.05.2024, від 16.07.2024, від 18.08.2024, від 16.09.2024, від 24.01.2025.

Розглядаючи клопотання, суд зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та дії по цей час.

Станом на момент як відкриття провадження, так і прийняття справи до провадження воєнний стан продовжується, на підставі чого суд уважає за необхідне продовжити строки розгляду цієї справи.

Відтак, із урахуванням зазначеного, прискорити розгляд справи не вбачається можливим.

Окремо суд звертає увагу на таке.

Звернення щодо прискорення розгляду справи не мають жодного відношення до судового процесу, а саме: правовідносин, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства, тобто діяльності адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Цим Кодексом передбачені права, які мають учасники справи та те, що такі права є процесуальними і мають бути визначені законом.

При цьому, Кодексом встановлено, що учасники справи та їхні представники зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звернення щодо прискорення розгляду справи не відносяться до процесуальних прав учасників справи, а є спробою вплинути на черговість розгляду певної справи, що є несправедливим по відношенню до учасників інших справ.

Крім того, відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд уважає, що в діях позивача наявні ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки ініційоване у клопотаннях питання про прискорення розгляду справи, Кодексом адміністративного судочинства не передбачене, та фактично спрямоване на отримання певних переваг у позачерговому розгляді справи.

У випадку розгляду непередбачених законом клопотань матиме наслідком порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки у силу вимог статті 8 Кодексу, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, клопотання про прискорення розгляду справи є очевидно безпідставними та необґрунтованими, тому суд доходить висновку про наявність підстав для залишення їх без розгляду.

Керуючись статтями 12, 31, 35, 44, 45, 122, 123, 243, 248, 257, 259-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

адміністративну справу прийняти до свого провадження. Справа розглядатиметься одноособово суддею Скрипкою І.М. за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Залишити без розгляду подані ОСОБА_1 клопотання про прискорення розгляду справи від 08.05.2024, від 16.07.2024, від 18.08.2024, від 16.09.2024, від 24.01.2025.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсійних платежів за період з 17.03.2020 по 13.03.2023 включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Витребувати від відповідача належним чином засвідчені копії у придатному для читання вигляді матеріалів пенсійної справи позивача.

Витребувати від позивача належним чином засвідчену копії у придатному для читання вигляді довідки від 05.08.2021 № 108.

Витребувані документи необхідно подати до суду протягом десяти днів із дня вручення (ознайомлення) ухвали.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернеті за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Копію ухвали суду надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.