Справа № 420/25197/23
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2025 року

м. Київ

справа № 420/25197/23

адміністративне провадження № К/990/6118/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 420/25197/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ «СТАДІОН ЧОРНОМОРЕЦЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ «СТАДІОН ЧОРНОМОРЕЦЬ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 липня 2023 року №16126/15-32-04-06, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 501 671,54 грн за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням строку у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: для зазначення дати отримання копії рішення суду першої інстанції та надання доказів на підтвердження дати отримання копії рішення суду першої інстанції (за їх наявності); для надання доказів надсилання листом з описом вкладення поштового відправлення іншим учасникам справи (позивачу) копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками, або доказів направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи (позивачу) через підсистему ЄСІТС Електронний суд на електронну адресу учасника справи, який зареєстрований в електронному суді; для зазначення підстав, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору, або - надання документа про сплату судового збору в сумі 9030,09 грн.

14 березня 2024 року скаржник подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій зазначив, що ним вирішено здійснити оплату судового збору, але станом на 14 березня 2024 року грошові кошти ще не встигли надійти для оплати, у зв`язку із чим скаржник просив продовжити строк усунення недоліків апеляційної скарги не менш ніж на 20 днів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року; апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

24 грудня 2024 року відповідач вдруге звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Разом з апеляційною скаргою скаржник додав докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

На адресу суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що первісну апеляційну скаргу було повернуто через несплату судового збору. Після сплати судового збору було подано нову апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку. Водночас Головне управління ДПС вважає, що ненадання доказів сплати судового збору не сталося з його вини.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року; у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що відповідач пропустив передбачений статтею 295 КАС України строк звернення до суду, а причини пропуску такого строку є неповажними.

Суд установив, що апеляційна скарга була вперше подана 27 лютого 2024 року, дотримуючись строку на апеляційне оскарження, але залишена без руху ухвалою суду від 04 березня 2024 року через невідповідність вимогам КАС України. Через неусунення недоліків, скарга була повернута 27 березня 2024 року, копія ухвали надійшла скаржнику 28 березня 2024 року.

Повторно апеляційна скарга була подана 24 грудня 2024 року, тобто через 9 місяців після отримання ухвали про повернення первісної скарги. Доводи щодо сплати судового збору 09 грудня 2024 року (сплачено 13 грудня 2024 року) та повторного подання скарги 24 грудня 2024 року не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку, оскільки скаржник здійснював оплату збору за інші справи впродовж 2024 року, але не надав доказів неможливості сплати судового збору за цю апеляційну скаргу.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України

Не погоджуючись з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, Головне управління ДПС в Одеській області оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про визнання зазначених відповідачем підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження неповажними.

Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №420/25197/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ «СТАДІОН ЧОРНОМОРЕЦЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко