Справа № 320/58687/24
Суддя: Кирильчук І. А.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/174/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.03.2025 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І. А., перевіривши матеріали позовної заяви за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Василь Володимирович, до Директора департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Гладчука Дмитра Івановича про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

28 січня 2025 року до Голосіївського районного суду міста Києва, на підставі ухвали Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року про передачу справи за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Директора департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Гладчука Д.І. про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позов передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

Відповідно до частини першої та другої статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Однак, перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, судом встановлено недоліки, зокрема, позивачем не додано документа про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн та не надано документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник В. В., залишено без руху з тих підстав, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.

Позивачу встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року про залишення позову без руху направлено до електронного кабінету представника позивача - адвоката Мельника В. В.

Згідно довідки суду про доставку електронного документу, яка міститься в матеріалах справи, ухвала суду від 05 лютого 2025 року у справі № 320/58687/24 доставлена до електронного кабінету адвоката Мельника В. В. 14 лютого 2025 року 20:10:56.

Крім цього, на виконання вимог статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвалу про залишення позову без руху від 05 лютого 2025 року внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач та його представник у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

Відповідно до частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Водночас, частиною шостою статті 120 КАС України передбачено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

У даному випадку строк для усунення недоліків позовної заяви розпочався - 15 лютого 2025 року та тривав до 19 лютого 2025 року (включно).

Станом на 06 березня 2025 року, з урахуванням достатнього строку, встановленого судом для надходження до суду поштової кореспонденції, у разі направлення позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху документів засобами поштового зв`язку - недоліки позивач не усунув, ухвалу суду не виконав, клопотань про продовження процесуального строку не заявляв.

Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За наслідками розгляду позовної заяви, суд дійшов висновку про невідповідність поданої заяви вимогам, які пред`являються до позовної заяви, та, як наслідок, про неусунення недоліків.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною четвертою статті 169 КАС України.

При цьому враховано позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 січня

2021 року № 9901/258/ (11-331заі20) про те, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 294 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Василь Володимирович, до Директора департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Гладчука Дмитра Івановича про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії - вважати такою, що не подана, та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. А. Кирильчук