Справа № 400/1544/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

07 березня 2025 р. № 400/1544/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., перевіривши матеріали позовної заяви

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 27.11.2019 по 22.12.2022 включно із врахуванням щомісячної індексації-різниці у відповідному розмірі;

зобов`язання відповідача провести нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення щомісячно у сумі 4463,15 грн за період з 27.11.2019 по 22.12.2022 у загальній сумі 164435,88 грн;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення індексації грошового забезпечення до складу суми щомісячного грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2019-2022 роки;

зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2019-2022 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

24.02.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/1544/25 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022.

04.03.2025 до суду надійшла заява позивача від 27.02.2025 про поновлення строків, яку умотивував тим, що він у період дії воєнного стану постійно перебуває на військовій службі та виконує свої обов`язки щодо захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку, суд зазначає наступне.

В мотивувальній частині ухвали від 24.02.2025 у справі № 400/1544/25 Миколаївський окружний адміністративний суд вказав на те, що, по-перше, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

По-друге, право на звернення до суду щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців:

враховуючи положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-ІХ), до 18.07.2022 не обмежене будь-яким строком;

відповідно до частини першою статті 233 КЗпП України (в чинній редакції згідно із Законом № 2352-ІХ) з 19.07.2022 обмежене тримісячним строком, водночас вказаний строк не підлягає застосуванню до 30.06.2023, так як він продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

По-третє, позивач звернувся із адміністративним позовом 03.02.2025, тобто після 30.09.2023 (тримісячного строку після відміни вищезазначеного карантину), тому позовні вимоги в частині нарахування та виплати позивачу індексації, яка є складовою його грошового забезпечення, за період з 19.07.2022 по 22.12.2022 подані з порушенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

У пункті 57 мотивувальної частини постанови від 29.11.2024 у справі № 120/359/24 Верховний Суд сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна:

«Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.»

Таким чином, для сам факт проходження позивачем військової служби у період дії в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

При встановлені того, чи є поважною причиною пропуску процесуальних строків військовослужбовцем, суд повинен з`ясувати особливості його правового статусу та характер його служби, а саме: наявність (відсутність) обмежень доступу до правової допомоги, особливості виконання обов`язків служби (службових обов`язків), фактор часу, повагу до особливого статусу військовослужбовців та обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя.

Відповідно до військового квитка позивача він дійсно у період з 27.11.2019 по 22.12.2022 проходив військову службу у відповідача, а з 23.12.2022 у військовій частині НОМЕР_2 , що входить до складу Повітряних Сил Збройних Сил України.

Місцем розташування відповідача є населений пункт, де проживає позивач, і який згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, ніколи не відносився до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або до територій можливих бойових дій.

Позивач будь-яких доказів того, що він відряджався та / або перебував під час виконання службових обов`язків за межами пункту постійної дислокації відповідача, до суду не подав.

Таким чином, згідно з наявними матеріалами справи у період проходження військової служби у відповідача позивач:

проходив військову службу у населеному пункті, де він проживає, і на території якого не велися бойові дії;

не відряджався (не перебував) під час виконання своїх службових обов`язків за межами населеного пункту, де він проживав.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що у вказаний період позивач не був обмежений у доступі до правової допомоги, мав можливість займатися особистими справами, зокрема ініціювати судові спори.

Тому наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави не визнаються судом поважними, і ця заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позовна заява підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.02.2025 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 повернути в частині позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 19.07.2022 по 22.12.2022 включно із врахуванням щомісячної індексації-різниці у відповідному розмірі;

зобов`язання відповідача провести нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення щомісячно у сумі 4463,15 грн за період з 19.07.2022 по 22.12.2022;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення індексації грошового забезпечення до складу суми щомісячного грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась у період з 19.07.2022 по 22.12.2022 грошова допомога на оздоровлення за 2019-2022 роки;

зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2019-2022 роки, що була нарахована і виплачена у період з 19.07.2022 по 22.12.2022, з урахуванням індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук