Справа № 420/32463/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

06 березня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання прийняти рішення про звільнення,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,

2.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби відповідно до пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , обіймає посаду головного сержанта 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 20.01.2024 ОСОБА_1 до відділення штабу Військової частини НОМЕР_1 направив рапорт №1968 щодо звільнення з військової служби згідно з абз.4 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із тим, що батько його дружини ОСОБА_2 належить до числа осіб, які за висновком лікарсько-консультативної комісії ТОВ «Амбулаторія сімейного лікаря» від 14.11.2023 №48/11, потребує постійного догляду. До рапорту було додано копії документів, які підтверджують дані обставини. Станом на жовтень 2024 року ОСОБА_1 далі продовжує нести службу у військовій частині НОМЕР_1 через бездіяльність командування, та майже 10 місяців не отримує звільнення з військової служби згідно з абз.4 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Таку бездіяльність відповідач позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 повністю та зазначає, що позивач подав рапорт про звільнення з військової служби 20.01.2024, а вже з 21.01.2024р. мав необхідні підстави для здійснення підтверджень врегулювання питань «розрахунку» з ним у формі «обхідного листка». «Обхідний лист» Позивача було представлено ним командиру військової частини НОМЕР_1 (Відповідача) лише 08.2024, що підтверджується рапортом про здачу справ та посади. Станом на момент представлення командиру військової частини НОМЕР_1 зазначеного обхідного листка, тобто станом на серпень 2024, законодавчі підстави для звільнення позивача з військової служби були відсутні, оскільки змінилось законодавство. А саме, станом на серпень 2024 законодавство України не передбачало і не передбачає в переліку сімейних обставин або інших поважних причин в ч. 12 статті 26 Закону №2232-XII такої обставини/причини, до якої може бути віднесено зазначену Позивачем в рапорті, поданому 20.01.2024, обставину того, що «батько його дружини належить до числа осіб, які за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує постійного догляду». Відповідну підставу було вилучено з ст.26 Закону №2232-XII у зв`язку із внесенням змін на підставі Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX (вступив в силу 18.05.2024), яким статтю 26 Закону №2232-XII було викладено в новій редакції. А отже наказ про звільнення з військової служби з підстав вказаних позивачем в рапорті, поданому ним 20.01.2024 , - станом на серпень 2024 не міг (і не повинен був) виданий. Інший рапорт про звільнення з військової служби з інших підстав позивач не подавав.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначається про хибність та необґрунтованість доводів відповідача, викладених в обґрунтування свого відзиву на позовну заяву.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 КАС України, за предметною підсудністю вищевказаний позов належить до юрисдикції окружних адміністративних судів.

Водночас, суд звертає увагу, що за приписами ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, КАС України в справах щодо оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної встановлює альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Тобто, такий спір за вибором позивача може бути розглянуто адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) самого позивача або ж за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до наявних у справі письмових доказів, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Щодо місцезнаходження відповідача військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що при зверненні до Одеського окружного адміністративного суду із цим позовом позивач вказував, що відповідач знаходиться за адресою м.Одеса, ОК «Південь».

Водночас, згідно відзиву відповідача на позовну заяву, місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

За таких обставин, дана справа територіально не підсудна Одеському окружному адміністративному суду та має розглядатись Миколаївським окружним адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.ч. 6 та 8 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного п.п. 4-6 ч. 1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Отже, враховуючи територіальну підсудність цієї справи Миколаївському окружному адміністративному суду, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за територіальною підсудністю для розгляду до зазначеного вище суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.25,29,171,294 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Справу №420/32463/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання прийняти рішення про звільнення - надіслати за територіальною підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА