Справа № 160/7551/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2025 року Справа № 160/7551/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
представника позивача представника відповідача Кисельов А.В., Крісак М.В. Єфіменко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Позитив» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
22.03.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказала про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень (далі-ППР), так як позивач не погоджується з висновками ГУ ДПС у Дніпропетровській області, викладеними у акті від 13.10.2023 року №3511/04-36-07-02/39734878..
Представник позивача вказав, що вимога про надання первинних та фінансових документів та даних бухгалтерського обліку за період з 01.03.2018 року по червень 2023 року по господарським операціям, які не відображені в декларації з ПДВ за червень, є незаконною та не відповідає предмету перевірки. Зауважено, що запитувані для перевірки документи були втрачені при транспортуванні, про що відповідач повідомлявся листом від 27.09.2023 року. Вказане підтверджується листом начальника ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області від 26.09.2023 року та довідкою за матеріалами ДЄО №6872 від 26.09.2023 року. У той же час, ТОВ супровідним листом від 28.09.2023 року надало копії первинних документів, на підставі яких формувались показники податкової декларації з ПДВ за червень 2023 року.
Позивач не згоден з висновком контролюючого органу щодо заниження Товариством податкових зобов`язань з ПДВ внаслідок взаємовідносин з ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» (44826991) та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» (44787455). На думку представника позивача, застосування до позивача положень п. 198.5 ст. 198 ПК України є недоречним, оскільки всі придбані ТМЦ використовуються у господарській діяльності ТОВ.
Представник позивача наголосив про незгоду з висновками контролюючого органу про наявність простроченої заборгованості. Так, як загальний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦКУ, продовжується на період дії воєнного стану і не є порушеним кредиторами ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ», а тому і на дату подання позову відсутні правові підстави для списання такої кредиторської заборгованості та й нарахування ПДВ, тим більше в перевіряємому періоді.
Позивач також не погоджується з нарахуванням ПДВ з результатами проведеної інвентаризації основних засобів, ТМЦ. Окрім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №807/1556/17 у постанові від 06.02.2020 року, зазначив, що проведення інвентаризації має здійснюватися саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Таким чином, вимога перевіряючих, щодо проведення інвентаризації у їх присутності є протиправною.
Зазначені обставини вказують на неправомірні висновки контролюючого органу щодо непідтвердження залишків товару інвентаризацією та застосування п. 198.5, ст. 198 ПК України та п. 1201 статті 1201 ПК України за червень 2023 року.
Водночас, посилання в акті перевірки про відсутність реєстрації ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» податкових накладних на виконання п. 1201 статті 1201 ПК України, по операціях в наслідок надуманих порушень про заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ є безпідставним.
Також, представник позивача вказав, що згідно з наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.08.2023 року №3772-п період та предмет проведення перевірки охоплюється показниками декларації з ПДВ за червень 2023 року. Однак, висновки перевірки, серед іншого містять посилання на порушення, нібито допущені платником податків в інших податкових періодах, які не охоплюються періодом проведення перевірки
Ухвалою від 28.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою від 04.04.2024 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Позитив" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
26.04.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Щодо меж проведеної перевірки відповідач вказав, що податковий орган при проведенні документальної позапланової перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту. Відповідачем було встановлено, що позивачем не було підтверджено формулювання податкової звітності (документи надані не в повному обсязі), а тому у відповідності до п. 44.6 ст. 46 ПКУ вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Стосовно взаємовідносин ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» з ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» відповідач зазначив, що у зв`язку з ненаданням первинних документів та пояснень, котрі спростовували виявлені порушення, вищенаведеним підприємством не підтверджено факт використання придбаних ТМЦ від ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» у господарській діяльності ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» на суму 2 917 424,34 грн.
Відповідач зазначив, що станом 30.06.2023 року обліковується кредиторська заборгованість по взаєморозрахункам з постачальниками. Відповідачем встановлено, що позовна давність минула. У свою чергу, ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» до перевірки не надано інших документів які б свідчили про продовження строку позовної давності по зобов`язаннями з взаєморозрахункам на загальну суму 9 332 073,48 грн., у т.ч. сума ПДВ 1 555 345,58 грн. з вищенаведеними постачальниками. Таким чином, позивачем занижено суму податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 555 345,58 грн., у т.ч. за червень 2023 року - 1 555 345,58 грн.
Щодо інвентаризації. ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» листом від 02.10.2023 року №0210/23/1 (вх. ГУ ДПС від 03.10.2023 року №101279/6) надало матеріали проведеної інвентаризації. Дану інвентаризацію проведено без працівників ГУ ДПС. Також, ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» ухилилося від проведення обстежень складських приміщень, що станом на 26.09.2023 року, наявні залишки на суму 680 443,96 грн. У зв`язку із проведенням інвентаризації без залучення перевіряючих та не допущенням до обстежень складських приміщень, неможливо підтвердити результати проведеної інвентаризації ТМЦ. Отже, підприємством не підтверджено використання ТМЦ наведених у інвентаризаційних описах у господарській діяльності на суму 101 859 823,11 грн. (сума оподаткування ПДВ 97 648 878,24 грн. (за вирахуванням суми 4 210 944,87 грн. учнівські зошити ставка ПДВ 0%), у т.ч. ПДВ за червень 2023 року на суму 19 529 775,65 грн.
Аналізом відображеного показника у рядку 11.1 Декларацій (колонка Б) «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» за перевіряємий період у загальній сумі 574 231 грн. (з урахуванням уточнюючих розрахунків) встановлено, що даний показник сформовано за рахунок здійснення ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» імпортних операцій з ввезення на митну територію України товарів: паперу, постачальник нерезидент Фірма «COPAP INC» (Китай) з яким укладено Контракт від 12.01.2013 року №12/01-2023. За червень 2023 року ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 1 572 785 грн., в тому разі: рядок 16.2 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків» - 138 684 грн. у зв`язку з ненаданням первинних документів, про що були складені відповідні акти, було встановлено завищення податкового кредиту (ряд. 17 (колонка Б) Декларацій) всього у сумі 138 684 грн. (за червень 2023 року).
На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.
30.04.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Не зважаючи на те, що позивачем були втрачені первинні документи, ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» надав для перевірки копії документів, які підтверджують формування показників декларації за червень 2023 року. Натомість контролюючий орган у висновках акту перевірки повністю проігнорував факт надання документів, даних бухгалтерського обліку та банківських виписок. Всі показники декларації з ПДВ за червень 2023 року відображені на підставі зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН та ВМД, які в свою чергу, складені на підставі первинних документів, які має право вимагати податковий орган, при перевірці показників цієї декларації з метою перевірки законності такого декларування. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у п.п. 78.1.8, п. 78.1. ст. 78 ПКУ, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. У той же час, наказом ГУ ДПС У Дніпропетровській області від 11.08.2023 року №3772-п період та предмет проведення перевірки охоплюється показниками декларації з податку на додану вартість за червень 2023 року.
07.05.2024 року до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про долучення доказів.
16.05.2024 року від ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких, окрім іншого зазначено наступне. В Акті перевірки від 13.10.2023 року №3511/04-36-07-02/39734878 вказано, що при перевірці було використано первинні документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, тощо ті які надані листом від 29.09.2023 року за червень 2023 року) вибірково. Однак які саме документи було використано, та чому вибірково акт перевірки посилань не містить. На сторінці 22 акту в розділі ІІІ «Описова частина» (абз. 3, 4) зазначено, що листом від 29.09.2023 року ТОВ «ТК «Позитив» надано частково документи лише за червень 2023 року (перелік наданих документів наведено в п. 2.11 даного акту). Отже, у зв`язку з вищевикладеним даною перевіркою буде охоплено лише червень 2023 року. Позиція позивача, серед іншого, полягає в тому, що до перевірки були надані копії документів, на підставі яких формувались показники податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2023 року, однак вони не знайшли свого відображення в акті перевірки та були залишені контролюючим органом поза увагою. Натомість ГУ ДПС у Дніпропетровській області безпідставно поза межами періоду та предмету перевірки посилається на обов`язок подання платником податків документів, починаючи з 01.03.2018 року.
21.05.2024 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимог викладені наступним чином:
Обгрунтовуючи заяву про збільшення позовних вимог позивач вказав, що вимога про надання первинних та фінансових документів, а також даних бухгалтерського обліку за період з 01.03.2018 року до червня 2023 року по господарським операціям, які не відображені в декларації з ПДВ за червень є незаконною та не відповідає предмету перевірки. Наголошено, що особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення (п. 112.4. ст. 112 ПК України).
Ухвалою від 22.05.2024 року позовну заяву в частині позовних вимог, що збільшені залишено без руху.
Ухвалою від 04.06.2024 року відмовлено у прийнятті заяви представника позивача від 21.05.2024 року про збільшення позовних вимог.
Ухвалою від 16.07.2024 року зупинено розгляд позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Позитив» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень дії по справі №160/7551/24 до повернення справи з Третього апеляційного адміністративного суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 року по справі №160/7551/24 скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року по справі №160/7551/24.
Ухвалою від 06.01.2025 року поновлено провадження у справі №160/7551/24.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
25.09.2023 року відповідачем сформовано запит №1/07-02 про надання документів, які необхідно надати у строк до 12:00 год 26.09.2023 року.
Наказом №1/23ін від 26.09.2023 року «Про проведення інвентаризації» ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» на виконання вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області, викладених у листі №3/07-02 від 25.09.2023 року, призначено проведення інвентаризації основних фондів, ТМЦ, коштів, у т.ч. зняття залишків ТМЦ, готівки та перевірити їх фактичну наявність.
У матеріалах справи наявна також Довідка за матеріалами ЖЄО №6872 від 26.09.2023 року.
З огляду на що, позивач звернувся до відповідача з листом, який останній отримав 27.09.2023 року, в якому позивач просив надати час у рамках 90 днів на відновлення первинних документів у 2018-2023 роках.
Посадовими особами відповідача складено Акти:
- №2138/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року, №2146/04-36-07-02/39734878 від 02.10.2023 року, №2181-04-36-07-02/39734878 від 05.10.2023 року про непроведення обстеження складських приміщень за адресами: м. Дніпро, вул. Каштанова, 11 та м. Дніпро, вул. Каштанова, 2Б;
- №2144/04-36-07-02/39734878 від 02.10.2023 року про надання документів до перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» менш ніж за три робочих дні до її завершення;
- №2105/04-36-07-02/39734878 від 26.09.2023 року, №2134/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року, №2193/04-36-07-02/39734878 від 06.10.2023 року про ненадання документів/їх копій при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки.
Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4477-п від 03.10.2023 року продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» з 04.10.2023 року терміном на 3 робочі дні.
За результатами проведеної перевірки 13.10.2023 року складено Акт №3511/04-36-07-02/39734878 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 223 360 грн».
Згідно з зазначеним Актом перевірка проводилась з 25.09.2023 року по 06.10.2023 року.
Розділ 4 Акту №3511/04-36-07-02/39734878 від 13.10.2023 року містить наступні висновки. Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням уточнюючих розрахунків, встановлено порушення ТОВ «ДК «ПОЗИТИВ»:
- п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено ПДВ у періоді, що перевірявся, на загальну суму 21 583 930 грн, у т.ч. за червень 2023 року на суму 21 583 930 грн та встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ у сумі 223 360 грн, у т.ч. за червень 2023 року у сумі 223 360 грн.
Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України буде застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних.
Позивач скористався правом на подання Заперечень на Акт перевірки.
14.11.2023 року відповідач прийняв наступні ППР на підставі Акту №3511/04-36-07-02/39734878 від 13.10.2023 року, яким встановлено порушення ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України (в частині заниження податкових зобов`язань внаслідок того, що підприємством не доведено використання в господарській діяльності підприємства товару, списаного з балансу підприємства як такий що реалізований та відсутності декларування податкових зобов`язань, що призвело до заниження позитивного значення, що підлягає сплаті до державного бюджету за червень 2023 року на загальну суму 21 583 930 грн та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за червень 2023 року на 223 360 грн).
Представником позивача подані скарги на вказані ППР, за результатами розгляду яких ДПС України сформувало лист №2901/6/99-00-06-01-04-06 від 06.02.2024 року, яким ППР залишено без змін, а скарги без задоволення.
Вважаючи спірні ППР протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно із пунктами 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Представник позивача у заявах по суті справи неодноразового наголошував на тому, що до перевірки були надані копії документів, на підставі яких формувались показники податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2023 року, однак вони не знайшли свого відображення в акті перевірки та були залишені контролюючим органом поза увагою. Натомість ГУ ДПС у Дніпропетровській області безпідставно поза межами періоду та предмету перевірки посилається на обов`язок подання платником податків документів, починаючи з 01.03.2018 року.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області з приводу вказаного твердження представника позивача зауважувало, що податковий орган при проведенні документальної позапланової перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту.
Верховний Суд неодноразово (зокрема, але не виключно, у постановах від 19.02.2021 року (справа №821/1235/17), від 21.07.2021 року (справа №420/2382/20)) за наслідками аналізу вищенаведеної норми права висловлював правову позицію, що зміст наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки:
перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість;
другий - подання декларації з від`ємним значенням податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Як зазначено вище, ГУ ДПС у Дніпропетровській області призначило проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» у зв`язку з тим, що ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2023 року з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис.грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, в т.ч. за червень 2023 року.
У контексті наведеного суд враховує правову позицію Верховного Суду сформовану ним з питання застосування норм пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України у подібних правовідносинах (постанова від 24.01.2023 у справі №640/6754/21). Так, проаналізувавши приписи пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, пп. 200.1 і 200.4 ст. 200 ПК України, пп. 2 п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, у сукупності суд касаційної інстанції сформулював висновок про те, що: «Податок на додану вартість підлягає або сплаті до бюджету, або бюджетному відшкодуванню в залежності від того, яке значення має різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду: позитивне чи від`ємне. Наслідком накопичення за результатами звітного (податкового) періоду податкового кредиту в більшому розмірі, ніж податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є виникнення від`ємного значення з цього податку, яке в подальшому призводить до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ.
Для висновку про правомірність декларування платником податків від`ємного значення ПДВ податковий орган в межах проведення документальної позапланової перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, перевіряє правильність декларування платником податків як податкового зобов`язання з ПДВ, так і податкового кредиту з цього податку за звітний (податковий) період. Податковий орган при проведенні такої перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту. Протилежний підхід суперечитиме поняттю «від`ємне значення ПДВ» у розумінні норм ПК України та нівелюватиме мету проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, яка носить превентивний характер, що полягає у запобіганні безпідставному декларуванню від`ємного значення ПДВ.».
У силу припису ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, виходячи зі встановлених судом обставин та враховуючи сформульовану Верховним Судом правову позицію з питання застосування положень пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України у подібних спірних правовідносинах, та виходячи із дійсного предмету документальної перевірки, результати якої оформлені актом від 13.10.2023 року №3511/4-36-07-02/39734878,- правомірності та повноти декларування показника від`ємного значення з ПДВ за грудень 2021 року, суд вважає, що відповідачем не було допущено перевищення законодавчо визначених повноважень при проведенні останньої.
Окрім того, суд звертає увагу сторін на правову позицію, сформовану у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 року по справі №816/228/17, що полягає у тому, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні й проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Наведене дає підстави вважати що у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.
Зі змісту Акту від 13.10.2023 року вбачається, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за червень 2023 року встановлено їх заниження на загальну суму 21 668,606 грн, у т.ч. за червень 2023 року на суму 21 668 606 грн.
По суті встановлених в ході перевірки порушень позивача, суд зазначає наступне.
Згідно пп. 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.
За правилами пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно із абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Крім того, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі також Закон 996-XIV) визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Положеннями статті 9 Закону №996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі також Положення №88), за змістом яких первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Згідно із пунктом 2.4 Положення №88 первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам (підпункти 2.15, 2.16 пункту 2 Положення №88).
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.
Щодо взаємовідносин ТОВ «ТК ПОЗИТИВ» з ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ».
Відповідач вказав, що відповідно до ІС «Податковий блок» ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» не є імпортером реалізованого товару на ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» та згідно ЄРПН дані ТМЦ не придбавав. Згідно з ЄРПН відсутня реєстрація ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» податкових накладних з найменуванням даних ТМЦ на суму без ПДВ 1 351 662,92 (відповідно до балансової вартості ТМЦ). ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» включено до переліку ризикових 14.09.2023 року. Відповідно до ІС «Податковий блок» ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» є імпортером реалізованого товару на ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ». Згідно ЄРПН відсутня реєстрація ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» податкових накладних з найменуванням даних ТМЦ на суму без ПДВ 1 565 761,42 грн. (відповідно до балансової вартості ТМЦ). З метою детального дослідження виявлених порушень, а саме з`ясування відповідності зареєстрованих ПН та первинних документів - ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» надіслано запити щодо надання первинних документів та в результаті складені акти про не надання документів. Отже, у зв`язку з ненаданням первинних документів та пояснень, котрі спростовували виявлені порушення, вищенаведеним підприємством не підтверджено факт використання придбаних ТМЦ від ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» у господарській діяльності ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» на суму 2 917 424,34 грн.
Так, позивач вказав, що не є доречним у даному випадку застосовувати норму п. 198.5 ст. 198 ПК України, оскільки придбані ТМЦ у ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» використовуються позивачем у господарській діяльності. Оскільки дані ТМЦ були неналежної якості, щоб виступати окремим товаром, то вони придбавались з метою пакування та комплектування канцелярських товарів та реалізації вже як відповідних комплектів. Це підтверджується функціональним використанням товарів як упаковки і рекламною спрямованістю, оскільки на ці товари нанесено логотип компанії.
Сторонами не заперечується факт отримання та оприбуткування ТМЦ у обліку ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ». Однак, позивач наголосив про безпідставність висновку податкового органу щодо того, що товари не були використані позивачем у своїй господарській діяльності, зважаючи на відсутність реєстрації ПН з найменуванням даних ТМЦ.
Верховний Суд при вирішенні адміністративної справи №809/1337/17 у постанові від 04.09.2018 року сформував обов`язкову для врахування судами правову позицію, згідно з якою презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником-платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно пункту 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).
Судом встановлено, що контролюючим органом неодноразово у межах перевірки подавались запити щодо надання первинних документів. Зважаючи на що відповідач складав такі Акти:
- №2144/04-36-07-02/39734878 від 02.10.2023 року про надання документів до перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» менш ніж за три робочих дні до її завершення;
- №2105/04-36-07-02/39734878 від 26.09.2023 року, №2134/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року, №2193/04-36-07-02/39734878 від 06.10.2023 року про ненадання документів/їх копій при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки.
Суд зазначає, що відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Тож, суд зауважує, що дана стаття містить виключення, за яких ненадання документів не є підставою вважати, що вони були відсутні у платника податків на час складення такої звітності, а саме: виїмка документів або інше вилучення правоохоронними органами. У матеріалах справи відсутні виїмка або інше вилучення документів правоохоронними органами.
Матеріалами справи не підтверджені аргументи представника позивача, що ТМЦ, які були придбані у ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» використовувались для комплектування наборів. У позовній заяві зазначено, що на рюкзаках, сумках наявний логотип компанії з рекламною спрямованістю, однак до матеріалів справи не надано, наприклад, фотознімків.
Суд звертає увагу позивача, що хоча на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не виконання ним такого обов`язку не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.
Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу щодо непідтвердження використання у господарській діяльності ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» ТМЦ, придбаних у ТОВ «НОДІЙСЕН СКІЛ» та ТОВ «РЕВАРТСЕН ОПТІ» на суму 2 917 424,34 грн.
Так, відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Таким чином, відповідачем правомірно встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2023 року на суму 583 484,87 грн.
Водночас, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. (Зазначене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній зокрема у постановах від 20.12.2019 року у справі №821/4564/14 та від 09.08.2023 року №560/3841/19).
Тож, аргументи відповідача щодо ризиковості одного з контрагентів позивача не приймаються судом.
Щодо кредиторської заборгованості.
Відповідач звертався з запитом щодо надання документів, однак через їх ненадання складено Акт №2193/04-36-07-02/39734878 від 05.10.2023 року.
Відповідач наголосив, що ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» не надав до перевірки інших документів, які б свідчили про продовження строку позовної давності по зобов`язанням з взаєморозрахунками на загальну суму 9 332 073,48 грн, у т.ч. сума ПДВ 1 555 345,58 грн. з вказаними постачальниками: договорів, контрактів, повідомлень, актів звірок заборгованості, претензій, вимог кредитора тощо. Таким чином, ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» занизив суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 555 345,58 грн, у т.ч. за червень 2023 року на суму 1 555 345,58 грн.
Аргументи позивача з приводу кредиторської заборгованості полягають у тому, що загальний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦКУ, продовжується на період дії воєнного стану і не є порушеним кредиторами ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ», а тому і на дату подання позову відсутні правові підстави для списання такої кредиторської заборгованості та й нарахування ПДВ, тим більше в перевіряємому періоді.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частиною 5 вказаної статті визначено, що за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Відповідно до положень статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Водночас, у матеріалах справи відсутні договори позивача з ТОВ «МАТРІКС ЛТД» та ТОВ «АСС-ПОЛІГРАФПАК», що унеможливлює визначення дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.
Відповідач вказав, що позивач не надав до перевірки інших документів, які б свідчили про продовження строку позовної давності по зобов`язанням з взаєморозрахунками на загальну суму 9 332 073,48 грн, у т.ч. сума ПДВ 1 555 345,58 грн.
Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що 02.04.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року (далі - Закон №540-ІХ).
Пунктом 3 Закону №540-ІХ Розділ IX «Прикінцеві положення» ГК України доповнено пунктом 7 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Пунктом 5 Закону №540-ІХ Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
До того ж, Законом України від 15.03.2022 року (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: « 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Тобто, даним Законом від 15.03.2022 року, було продовжено строк позовної давності до закінчення в Україні дії правового режиму воєнного стану, який на даний час не скасований і триває.
Тож, на думку суду, висновки відповідача про те, що позивачем занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 555 345,58 грн є правомірними, так як позивач не надав договорів з ТОВ «МАТРІКС ЛТД» та ТОВ «АСС-ПОЛІГРАФПАК».
Щодо нарахування ПДВ за результатами проведеної інвентаризації основних засобів, ТМЦ,
Зі змісту Акту перевірки судом встановлено, що позивач власними силами проводив інвентаризацію без участі фахівців ГУ ДПС. Відповідач вказав про ухилення позивача від обстежень складських приміщень.
Посадовими особами відповідача складні Акти №2138/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року, №2146/04-36-07-02/39734878 від 02.10.2023 року, №2181-04-36-07-02/39734878 від 05.10.2023 року про непроведення обстеження складських приміщень за адресами: м. Дніпро, вул. Каштанова, 11 та м. Дніпро, вул. Каштанова, 2Б.
ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» листом №0210/23/1 від 02.10.2023 року надало матеріали проведеної інвентаризації.
Зважаючи на проведення інвентаризації без залучення перевіряючих та не допущення до обстежень складських приміщень, відповідач вказує про неможливість підтвердити результати проведеної інвентаризації ТМЦ. Тож, підприємством не підтверджено використання ТМЦ зазначених у інвентаризаційних описах у господарській діяльності на суму 101 859 823,11 грн. у т.ч. ПДВ за червень 2023 року на суму 19 529 775,65 грн. Так, ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 19 529 775,65 грн.
Крім того, перевіркою встановлено, що в порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» не здійснено реєстрацію ПН/РК, а тому у відповідності до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України застосовано штрафну санкцію у розмірі 3400 грн.
Позивач з приводу вказаних висновків контролюючого органу заперечує. Інвентаризаційні описи, які були надані ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» станом на 26.09.2023 року, є фіксуванням наявності, стану та оцінки активів підприємства, тобто залишків ТМЦ. Натомість, за наслідками перевірки ДПС не сформувало обгрунтованих висновків про неможливість підтвердження залишків запасів, товарів та готової продукції за червень 2022 року або нестачу товарно - матеріальних цінностей товариства. Проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів, є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. При втраті/нестачі товару, податкові зобов`язання у платника податку виникають саме у тому податковому періоді під час якого відбулась втрата/нестача. Так, предметом податкової перевірки, є зокрема, законність декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень по деклараціях з податку на додану вартість за червень 2023, а відтак, зобов`язання в разі втрати товару донараховується за цей же період, а саме: червень 2022. ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» в ході перевірки було надано перевіряючим матеріали з проведення інвентаризації залишків ТМЦ станом на 26.09.2023 року. А вимога перевіряючих щодо проведення інвентаризації у їх присутності є протиправною.
Позивачем також заперечується можливість застосування до нього штрафних санкцій за не реєстрацію ПН, зважаючи на надумані відповідачем порушення.
Згідно з пунктом 20.1.9. ПК України контролюючі органи мають право під час проведення перевірки вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
При цьому проведення інвентаризації має здійснюватись саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризації, яка здійснена під час проведення перевірки, в межах якої вона була призначена (ініційована).
Отож, за своєю суттю інвентаризація це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації.
Таким чином, проведення платником податків на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (постанови Верховного Суду: від 06.02.2020 року в справі №807/1556/17, від 18.03.2024 року в справі №120/2466/23, від 15.04.2024 року в справі №120/2764/23).
Наказом №1/23ін від 26.09.2023 року «Про проведення інвентаризації» ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» на виконання вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області, викладених у листі №3/07-02 від 25.09.2023 року, в рамках проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 223 360 грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 22.09.2023 року №4349-п з 22.09.2023 року , пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України, Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року №879, а також інших нормативних документів, що регулюють питання проведення інвентаризації, призначено проведення інвентаризації основних фондів, ТМЦ, коштів, у т.ч. зняття залишків ТМЦ, готівки та перевірити їх фактичну наявність. Для організації інвентаризації і контролю за її проведенням створено інвентаризаційну комісію у складі: голова комісії: Директор Кучерявенко Тетяна Сергіївна, члени комісії: начальник складу Кандела Олександр Віталійович, бухгалтер Деркач Олена Георгіївна.
Листом від 27.09.2023 року позивач повідомив контролюючий орган про організацію проведення інвентаризації.
У подальшому, листом №0210/23/1 від 02.10.2023 року позивач надіслав відповідачу матеріали інвентаризації товарів, матеріалів та основних засобів станом на 26.09.2023 року та звітність по Формі 20-ОПП.
Крім того, організація та основні правила проведення інвентаризації врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879.
Відповідно до пункту 1 розділу II Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з підприємства, бухгалтерської представників апарату управління служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.
У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Зі змісту наведеної норми Положення № 879 вбачається, що присутність посадових осіб органу, який оформив вимогу про проведення інвентаризації, не є обов`язковою.
Вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на усіх платників податків, однак проведення інвентаризації має здійснюватися саме платником податків, тоді як контролюючий орган може лише вимагати її проведення.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.04.2024 року по справі №120/2764/23.
При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що такий платник податків зобов`язаний направляти лист (повідомлення) про призначення та проведення інвентаризації фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів підприємства в присутності представників контролюючого органу (така присутність у відповідності до пункту 1 розділу ІІ Положення № 879 є правом, а не обов`язком).
Як свідчать матеріали справи, позивачем було виконано вимоги відповідача щодо проведення інвентаризації та надано контролюючому органу відповідні документи, складені за результатами її проведення.
Тож, суд вважає недоречними аргументи відповідача щодо неможливості підтвердити результати проведеної інвентаризації ТМЦ, оскільки її проведення відбулось без залучення перевіряючих
Стосовно недопущення перевіряючих до обстежень складських приміщень.
Відповідно до пп. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п. 20.1.4); доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (п.п. 20.1.13).
Відповідачем складено наступні Акти:
- №2138/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року: не проведено обстеження складських приміщень (за адресою М. Дніпро, вул. Каштанова, 11 на 1 поверсі розташований склад-магазин канцтоварів. В усній розмові охоронець повідомив, що працівники ТОВ «ТК «ПОЗИТВИ» відсутні. За адресою м. Дніпро, вул. Каштанова 2Б за даною адресою знаходиться занедбана будівля огороджена парканом).
- №2146/04-36-07-02/39734878 від 02.10.2023 року про неможливість проведення обстеження місць зберігання товару ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ»;
- №2181/04-36-07-02/39734878 від 05.10.2023 року про неможливість проведення обстеження місць зберігання товару ТОВ «ТК «ПОЗИТИВ».
Водночас, згідно з пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;
Тож, твердження відповідача щодо неможливості підтвердити результати проведеної інвентаризації ТМЦ через недопущення до обстеження складських приміщень не приймаються судом.
Стосовно ППР за ненадання документів.
Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
25.09.2023 року відповідач подав позивачу запит №1/07-02 та №2/07-02 про надання документів. Зі змісту Акта №2105/04-36-07-02/39734878 від 26.09.2023 року вбачається, що станом на 15:15 год. 26.09.2023 року документи позивачем не надані.
28.09.2023 року відповідач подав позивачу запит №4/07-02 про надання документів. Зі змісту Акта №2134/04-36-07-02/39734878 від 29.09.2023 року вбачається, що станом на 15:30 год. 29.09.2023 року документи позивачем не надані.
05.10.2023 року запитами №9/07-02 та №10/07-02 запропоновано надати документи.
Станом на 16:52 год 06.10.2023 року не надано документи по запитах №6/07-02 від 29.09.2023 року та №7/07-02 від 03.10.2023 року, №9/07-02 від 05.10.2023 року, №10/07-2 від 05.10.2023 року.
Зі змісту Акта вбачається, що запитами №6/07-02 від 29.09.2023 року та №7/07-02 від 03.10.2023 року запропоновано надати документи.
Слід вказати, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, показаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 44.3. ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Пункт 85.2 статті 85 Кодексу вказує, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Пунктом 85.6 ст. 85 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
Зважаючи на те, що перевірка проводилась з 25.09.2023 року по 06.10.2023 року, то запити про надання документів мали бути подані позивачу не пізніше 29.09.2023 року.
Суд вважає неправомірним подання запитів №9/07-02 та №10/07-02 від 05.10.2023 року, №6/07-02 від 29.09.2023 року та №7/07-02 від 03.10.2023 року, №9/07-02 та №10/07-2 від 05.10.2023 року.
25.09.2023 року відповідач подав позивачу запит №1/07-02 про надання документів, в якому зазначив про необхідність подання документів у термін до 12.00 години 26.09.2023 року.
Зі змісту Акта №2105/04-36-07-02/39734878 від 26.09.2023 року вбачається, що станом на 15:15 год. 26.09.2023 року документи позивачем не надані.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 36 659 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 березня 2025 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко