Справа № 420/11168/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11168/24

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:10.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про:

- визнання протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити з 27 лютого 2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області, у зв`язку з призначенням йому у 1999 році пенсії за віком. Коефіцієнт заробітку при призначенні пенсії складався із заробітної плати за період з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та на дату призначення пенсії складав 1,50788. Після призначення пенсії він продовжував працювати та пенсійним органом неодноразово перераховувалась його пенсія, з урахуванням набутого стажу. Однак при проведенні перерахунків пенсії ГУПФ України в Одеській області зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи, який наразі складає 1,26661.

Позивач зазначив, що 27 лютого 2024 року звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788. За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 12 березня 2024 року відмовив у перерахунку пенсії, оскільки пенсію позивачу розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку.

Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 червня 2022 року у справі №160/1052/19, зміст ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі положень Закону, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону. Чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що заробітна плата при обчисленні пенсії до набрання чинності Закону №1058-IV, визначена за період з 01 січня 1975 року по 31 грудня 1979 року (річні суми) із застосуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення 1,51524.

За заявами позивача як працюючого пенсіонера від 01 вересня 2006 року та 11 вересня 2008 року його пенсію перераховано, з урахуванням збільшення страхового стажу. В результаті перерахунку пенсії в 2006 році індивідуальний коефіцієнт для обчислення зменшився до 1,39328, а в 2008 році до 1,26628. Проте середньомісячний заробіток збільшувався та відповідно збільшувався розмір пенсії.

Також з 01 березня 2023 року позивачу автоматично перераховано пенсію із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,97 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі Постанова №168). Розмір пенсії після її перерахунку з 01 березня 2023 року склав 7 364,17 грн.

Таким чином, пенсія позивачу обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства із застосуванням вигідного індивідуального коефіцієнту заробітку 1,97. Отже дії пенсійного органу є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції та Законах України.

Серед іншого представник відповідача зазначив, що повноваження Пенсійного Фонду України в даних правовідносинах є дискреційними та виключною компетенцією ГУПФ України в Одеській області.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 27 лютого 2024 року виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- обов`язок в наданні достатнього пакету документів законодавець покладає на позивача, а ГУПФ України в Одеській області не наділено повноваженнями у підтвердженні заробітку, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності;

- в порушення ст. 40 Закону №1058-IV судом не враховано, що у всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців;

- обчислення заробітної плати на підставі довідки з зазначенням річних сум заробітку без її помісячної розбивки та без надання первинних документів чинним законодавством не передбачено, саме ці доводи Головного управління не враховано судом;

- кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 року.

З 07 липня 1999 року позивач перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Під час призначення пенсії враховано індивідуальний коефіцієнт для обчислення застрахованої особи 1,51524, що підтверджується листом ГУПФ України в Одеській області від 12 березня 2024 року №7881-6483/Б-02/8-1500/24.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, у зв`язку з чим йому перераховувалась пенсія з урахуванням збільшення страхового стажу, а саме: з 01 вересня 2006 року (індивідуальний коефіцієнт для обчислення зменшився до 1,39328), та з 01 вересня 2008 року (індивідуальний коефіцієнт для обчислення зменшився до 1,26628).

Водночас, згідно з перерахунком пенсії з 01 березня 2024 року, проведеного у зв`язку з індексацією заробітку, пенсію позивача перераховано з урахуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення, який збільшився до 1,26661.

Позивач звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою від 27 лютого 2024 року, в якій просив перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

ГУПФ України в Одеській області листом від 12 березня 2024 року №7881-6483/Б-02/8-1500/24 повідомлено заявника, що внаслідок перерахунків пенсії його індивідуальний коефіцієнт зменшився до 1,26628.

Позивач, вважаючи відмову у перерахунку пенсії за віком протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням вищевикладеного та висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №160/1052/19, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 1, 27, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 40, ч.4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI) за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 07 липня 1999 року призначено пенсію за віком, яку обчислено із врахуванням страхового стажу 44 роки 7 місяців 5 днів із застосуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення 1,51524.

Згідно ч.4 ст. 42 Закону №1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до ч.1 ст. 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Тобто, пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону №1058-ІV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, перераховано пенсію за віком з 01 вересня 2006 року із розрахунку страхового стажу 51 рік 5 місяців та індивідуального коефіцієнту 1,39328, а також з 01 вересня 2008 року із розрахунку страхового стажу 53 роки 6 місяців 2 дні та індивідуального коефіцієнту 1,26628.

У постанові від 29 червня 2022 року у справі №160/1052/19 Верховним Судом розглядалось питання визначення коефіцієнта заробітної плати для перерахунку пенсії особі, яка після призначення пенсії продовжила працювати.

Верховний Суд зазначив, що чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працюючого пенсіонера ОСОБА_1 , із врахуванням до страхового стажу періодів роботи, підлягає застосуванню найбільш вигідний показник індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Позивач, реалізуючи своє право на обрання заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія, просить обчислювати пенсію виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788.

Отже, з урахуванням вищевикладеною та висновків, викладених у постанові Верховного Суду, дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01 січня 1978 року по 31 грудня 1982 року та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,50788, є протиправними.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.