Справа № 754/17554/24
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/69/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.11.2024 № 508 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що 16.11.2024 близько 11 год. до позивача підійшли представники відповідач з вимогою пред`явити документи, на що позивач надав паспорт громадянина України та витяг № 68133-22052024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому в присутності позивача паспортні дані останнього уповноваженими особами були внесені до повістки. Після зазначеного, уповноваженими особами здійснено спробу вручити позивачу повістку про прибуття 16.11.2024 о 12 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичної комісії. Через погане самопочуття, а саме запаморочення, шум в ухах, слабкість, тремор в тілі, позивач відмовився отримати повістку. Зокрема позивач зазначає, що за станом здоровя не міг адекватно сприймати події, що відбувались, а тому не зрозумів у повному обсязі дії та вимоги представників ТЦК та СП. Позивач вказує на те, що при доставленні його в ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нього було примусово відібрано мобільний телефон, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості скористатись правом на правничий захист. Звертає увагу суду на те, що відмова від отримання повістки сама по собі не створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП України. Позивач погоджується з обов`язком прибути до відповідного ТЦК та СП у строк зазначений в повістці, однак відсутні правові норми щодо обов`язку громадян України отримувати повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також ставити підпис про отримання в повістках. Наголошує на тому, що 16.11.2024 о 12 год. 30 хв. останній не перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всупереч нормі ст. 277-2 КУпАП України позивач не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, жодних повідомлень на його адресу не надходило. При цьому, оскаржувану постанову позивачем було отримано лише 10.12.2024, а відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» відповідачем в порушення вимог ст. 285 КУпАП постанову було надіслано 04.12.2024.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21 січня 2025 року ухвалою суду постановлено адміністративний позов залишити без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. від 21 січня 2025 року продовжено розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву, при цьому про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується інформацією АТ «Укрпошта» тренінгу поштових відправлень, відповідачу за довіреністю було вручено позовну заяву з додатками.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Судом встановлено, що 16.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 508 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн.

У відповідності до вказаної постанови, 16.11.2024 під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Печерського району м. Києві біля метро «Палац спорту» громадянину ОСОБА_1 намагались вручити повістку № 02/1611/24 від 16.11.2024 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 16.11.2024 о 12:30 год. з метою перевірки даних/проходження медичної комісії на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки та від поставлення підпису у розписці, про що був складений Акт відмови від отримання повістки від 16.11.2024, а ОСОБА_1 був затриманий працівниками НПУ на підставі протоколу АЗ № 017205 від 16.11.2024 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання адміністративних матеріалів.

Також вбачається відсутнім підпис ОСОБА_1 у графі «копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності отримав».

При цьому матеріали справи містять інформацію АТ «Укрпошта», у відповідності з якою поштове відправлення, а саме постанова № 508 від 16.11.2024 було отримано адресатом 10.12.2024.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити про те, що матеріали справи не містять інформації про складання протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого відповідачем винесено оскаржувану постанову № 508 від 16.11.2024, а також відсутній Акт відмови від отримання повістки від 16.11.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою від 16.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з постановою № 508 від 16.11.2024 про адміністративне правопорушення, відповідач вказує про порушення позивачем абз.4 п. 1 ст. 22 Закону України Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Також, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Варто зауважити, що матеріали справи та, відповідно, оскаржувана постанова від 16.11.2024 не містять відомостей про те, що позивач не з`явився за викликом ТЦК та СП, не виконав обов`язку з проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, хоча оскаржувана постанова містить посилання на абз.4 п. 1 ст. 22 Закону України Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що дії щодо відмови в отриманні повістки самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП.

Таким чином, покликання на порушення позивачем ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII є безпідставним. Відомостей про порушення позивачем будь-яких інших норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію для цілей притягнення позивача до відповідальності за статтею 210-1 КУпАП матеріали справи, протокол або ж оскаржувана постанова не містять.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів .

Згідно пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила), який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, позивач має обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці.

При цьому, позивачем не заперечується, а навпаки визнається вказаний обов`язок щодо прибуття відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за повісткою. Останній надає довідку від 16.11.2024, видану Клінікою «Медіком» про те, що ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу зі скаргами на озноб, тремор, запаморочення і слабкість, і за результатом отримав консультацію лікаря та рекомендації щодо подальших дій.

Суд зазначає, що критично ставиться до вказаного доказу, не приймає до уваги зазначений консультативний висновок, оскільки діагноз за результатами огляду не уточнений, а відтак зазначений висновок не підтверджує поважність неприбуття позивача до відповідача у час, зазначений у повістці.

Водночас вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із відмовою позивача від отримання повістки. При цьому, на думку відповідача вказана відмова свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП у відповідності до оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не ставилось питання неявки позивача у встановлений за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки час та місце, відсутня також інформація щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із зазначеним, а також відсутні відомості щодо винесення постанови з підстав неприбуття позивача за викликом.

Також варто звернути увагу на те, що відповідачем не надано суду відзив, при цьому останній був належним чином проінформований про розгляд справи у суді.

Суд приходить до висновку про те, що відмова позивача від отримання повістки не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що постанова № 508 по справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2024 винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 19,62 Конституції України, ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст. 210-1 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 508 від 16.11.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП в розмірі 25 500 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 05.03.2025.

Суддя О.Б. Саламон