Справа № 200/8247/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду

03 березня 2025 року Справа №200/8247/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії щодо застосування з 01.01.2016 зменшеного до 70% відсотку грошового забезпечення під час визначення розміру пенсії;

зобов`язати здійснити перерахунок пенсії із визначенням її розміру на рівні 88 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 та провести виплату пенсії з цієї дати з урахуванням фактично виплачених сум;

визнати протиправною відмову здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про розмір грошового забезпечення від 24.08.2024 № 31/28-2197;

зобов`язати здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 24.08.2024 № 31/28-2197 про розмір грошового забезпечення та провести її виплату з цієї дати з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до наявного в матеріалах пенсійної справи протоколу від 01.10.2010 позивачу призначено пенсію з 30.09.2010, основний розмір пенсії під час призначення становив 2203,13 грн 88 % грошового забезпечення розміром 2503,56 грн, загальний розмір пенсії з надбавками 2564,63 грн.

На підставі розпорядження про перерахунок пенсії від 28.03.2018 пенсію позивача перераховано з 01.01.2016 на підставі п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, пенсію після перерахунку обчислено на рівні 70% від грошового забезпечення розміром 7238,94 грн, основний розмір пенсії після перерахунку збільшився до 5067,26 грн, загальний розмір пенсії з надбавками 5793,26 грн.

У наданому до суду позові позивачем, окрім іншого, оспорюється правомірність визначення основного розміру пенсії виходячи з 70 % грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.01.2016 (проведений на підставі розпорядження від 28.03.2018).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно частини 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Частиною 1 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 встановлено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 2 цієї статті перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Аналіз ст. 51 Закону № 2262 дає підстави для висновку, що у разі непроведення перерахунку пенсії за наявності обставин, що обумовлюють проведення такого перерахунку, його має бути проведено з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд зазначає, що у випадку позивача перерахунок його пенсії проведений відповідачем у березні 2018 з 01.01.2016 у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 103 та зміною розмірів складових грошового забезпечення.

Позивач не погоджується із зміною відповідачем відсоткового значення пенсії (з 88% до 70% розміру грошового забезпечення) під час перерахунку пенсії, проведеного у березні 2018 року. Втім, відсоткове значення пенсії змінено відповідачем не з підстав, що обумовили проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016, а з інших причин за посиланнями відповідача, через зміну редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ з 01.04.2014, яка в свою чергу регулює не перерахунок пенсії, а порядок її призначення.

Тобто, застосування статті 13 Закону № 2262-ХІІ взагалі не стосується питання перерахунку пенсії (зокрема, через зміну розмірів видів грошового забезпечення та прийняття постанови КМУ № 103), в той час як вирішенню в межах цієї справи підлягає саме питання правомірності обчислення призначеної позивачу у вересні 2010 року пенсії з 01.01.2016 із використанням редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ, що діє з 01.04.2014.

Зважаючи на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню загальний 6-місячний строк звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду із вимогами щодо оскарження обчислення відсоткового значення пенсії з 01.01.2016, новий розмір якого був визначений у розпорядженні від 28.03.2018, суд зауважує на тому, що позивач, отримавши пенсію у квітні 2018 року або у місяці виплати йому заборгованості з пенсії з 01.01.2016 у неналежному на його думку розмірі, у наступні 6 місяців мав звернутись до суду із відповідним позовом, або, зокрема, у розумний строк - до відповідача за відповідними роз`ясненнями про складові пенсії, підстави їх обчислення у такому розмірі тощо, що в подальшому могло б свідчити про зацікавленість позивача у поновленні своїх прав та відсутності байдужості до них, тобто свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

До суду позивач звернувся 25.11.2024, тобто із пропуском строку щодо позовних вимог стосовно обчислення розміру пенсії шляхом зменшення процентного розміру до 70 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 25.05.2024.

Ухвалою від 03.02.2025 позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вказаних позовних вимог та належних доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали позивачем подано заяву, де вказано, що органи пенсійного фонду наділені повноваженнями проводити перерахунок пенсії, зокрема, при надходженні оновлених довідок про грошове забезпечення, без участі пенсіонера, а тому пенсіонер не може бути обізнаним щодо дотримання законодавства під час такого перерахунку, про проведення перерахунку пенсії позивач не був повідомлений. У травні 2018 року позивач отримав пенсію у новому розмірі та заборгованість за перерахунком (різницю між старим та новим розмір пенсії за кілька місяців), суми перерахованої пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 позивачу виплачували з червня 2018 року по червень 2021 року, як було передбачено п. 3 постанови КМУ № 103, тобто позивач отримував і пенсію, і доплату до неї. Після початку війни паперова пенсійна справа позивача зникла. З 2014 року позивач постійно тікає від війни, з 2023 року проживає як ВПО у м. Кропивницький. Крім цього, позивач зауважив, що пенсіонер не має розумних причин сумніватись у правомірності дій державного органу, вчинене відповідачем порушення є триваючим, позивач не знав та не міг про нього знати.

Суд зауважує на необхідності диференціювання визначених у ст. 122 КАС України термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись» про порушення своїх прав.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо її порушених прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Позивач отримував окрім виплати пенсії за поточний місяць також доплати, за його посиланнями, тільки до червня 2021 року, при цьому, до суду звернувся із цим позовом 25.11.2024.

До того ж, пенсіонер має реальну та об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як її обчислено та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Перерахунок пенсії, після проведення якого позивач не погодився із визначеним її відсоткового значення здійснено у березні 2018 року, до відповідача, а потім до суду позивач звернувся з цього приводу більше ніж через 6 років (запит до відповідача від 31.07.2024, у відповідь на який позивач отримав лист відповідача від 08.08.2024 № 0500-0203-8/80091 із документами електронної пенсійної справи). Відтак, не можна вважати, що такий запит було направлено у розумний строк з дня, коли позивач мав дізнатись про порушення своїх прав. Отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він мав дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, така дата не пов`язана з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо позивач протягом розумного строку не вчиняв активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії.

Враховуючи наведене, суд не приймає наведені позивачем у заяві доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Такі висновки підтримані також в постановах Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 620/978/21, від 15.06.2023 у справі №460/2358/20.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

При цьому необхідно враховувати, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду також не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи Стаббігс та інші проти Великобританії рішення від 21.02.1986 справа, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року).

На думку Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" (2006) необхідно досліджувати, чи можна вважати перебіг строку прогнозованим з точки зору заявника.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено жодних інших доводів, що свідчили б про поважність пропуску ним строку звернення до суду, не повідомлено обставин, які б чинили йому перешкоди у такому зверненні, були б об`єктивно непереборними тощо. З огляду на таке та неповажність причин пропуску строку звернення до суду, наведених позивачем у заяві про поновлення цього строку, у задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, заявлений позивачем позов слід залишити без розгляду у частині позовних вимог щодо обчислення розміру пенсії шляхом зменшення процентного розміру до 70 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 25.05.2024.

Згідно з ч. 14 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу

Керуючись приписами ст.ст. 161, 171, 121-123, 240, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо застосування з 01.01.2016 по 25.05.2024 під час визначення розміру пенсії зменшеного до 70% відсоткового значення пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з розміру 88 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 25.05.2024 та провести її виплату з цієї дати з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог розгляд справи продовжити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в частині залишення позову без розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик