Справа № 380/21283/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Львівсправа № 380/21283/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови мені в проведенні перерахунку пенсії та зобов`язати провести перерахунок пенсії з 23 жовтня 2020 року з врахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка мені була нарахована і виплачена в колгоспі «Ленінець» Самбірського району Львівської області, та за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року з врахуванням виплачених сум.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23 жовтня 2020 року йому призначено пенсію за віком. Під час обчислення розміру пенсійної виплати відповідач не врахував заробітну плату за періоди роботи позивача з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року у колгоспі «Ленінець» Самбірського району Львівської області (далі колгосп «Ленінець»). Заробітна плата за вказаний період підтверджується довідками № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року.

Позивач зазначає, що звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії на підставі згаданих вище довідок, внаслідок чого відповідач проводив перевірки обґрунтованості їх видачі та зазначив у відповідних актах перевірки про те, що для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені перелік працівників та, зокрема по ОСОБА_1 (таб.номер 0023; у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки не представлено. Інших документів, як б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідках про заробітну плату для обчислення пенсії № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року для перевірки не представлено.

Позивач відзначає, що кошти по соціальному страхуванню або соціальному забезпеченню перераховувалися колгоспом «Ленінець» однією сумою, утримувалися з усіх працівників. Персоніфікованого обліку не було. Перерахунок цих коштів підтверджується первинним документом книгою обліку розрахунків соціального забезпечення та соціального страхування.

Отже, на переконання позивача, відповідач безпідставно не врахував довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року під час розрахунку розміру його пенсійної виплати.

З огляду на наведене з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що у разі надання для призначення чи перерахунку пенсії довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року зазначена довідка може бути врахована для призначення чи перерахунку пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Під час звернення за призначенням пенсії 23 жовтня 2020 року позивач надав довідку про заробітну плату від 02 липня 2020 року № 11, видану виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області, за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року без підтвердження первинними документами, на підставі яких її було видано. Відповідач провів позапланову перевірку достовірності відомостей, відображених у цій довідці (акт від 03 березня 2021 року № 268/4). Перевіркою відомостей, відображених у первинних документах, та відомостей, відображених у довідці від 02 липня 2020 року № 11 про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року в колгоспі «Ленінець», встановлено таке. Для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені: перелік працівників та, зокрема по позивачу (таб. номер 0023); у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки не представлено. Інших документів, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 02 липня 2020 року № 11, для перевірки не представлено. Враховуючи вищезазначене, підстав для врахування під час обчислення пенсії довідки про заробітну плату № 11 від 02 липня 2020 року немає.

05 липня 2021 року позивач звернувся із заявою щодо перерахунку пенсії та довідкою про заробітну плату від 29 червня 2021 року № 777, виданою трудовим архівом виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року. Відповідач повторно провів позапланову перевірку достовірності відомостей, відображених у довідці про заробітну плату від 29 червня 2021 року № 777 (акт від 05 серпня 2021 року № 956/4). Для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені: перелік працівників та, зокрема, по позивачу (таб. номер 0023); у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки вчергове не представлено. Інших документів, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 29 червня 2021 року № 777, для перевірки не представлено.

Отже, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача із врахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року немає.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року відповідач зазначає, що у позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними і допустимими доказами неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заробітної плати позивача за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року, так само не обґрунтовано у який спосіб порушене його право за вказаний період. До позовної заяви не долучено доказів прийняття рішення відповідачем щодо страхового стажу позивача за період з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року. Отже, позовна заява у цій частині є безпідставною та не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 18 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

З 23 жовтня 2020 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), що підтверджується Розрахунком за його пенсійною справою від 26 жовтня 2020 року.

Під час звернення за призначенням пенсії 23 жовтня 2020 року позивач надав відповідачу довідку про заробіток для обчислення пенсії від 02 липня 2020 року № 11, видану виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області, за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, що не заперечується сторонами.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело позапланову перевірку достовірності відомостей, відображених у довідці від 02 липня 2020 року № 11, про що склало акт від 03 березня 2021 року № 268/4.

Згідно з цим актом перевіркою відомостей, відображених у первинних документах, та відомостей, відображених у довідці від 02 липня 2020 року № 11 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року (який працював в колгоспі «Ленінець»), встановлено таке. Для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені: перелік працівників та, зокрема по ОСОБА_1 (таб. номер 0023); у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки не представлено. Інших документів, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 02 липня 2020 року № 11, яка видана ОСОБА_1 , для перевірки не представлено.

05 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучив довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 29 червня 2021 року № 777, видану трудовим архівом виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело позапланову перевірку достовірності відомостей, відображених у довідці про заробітну плату від 29 червня 2021 року № 777, про що склало акт від 05 серпня 2021 року № 956/4.

Згідно з цим актом перевіркою відомостей, відображених у первинних документах, та відомостей, відображених у довідці від 29 червня 2021 року № 777 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року (який працював в колгоспі «Ленінець»), встановлено таке. Для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені: перелік працівників та, зокрема по ОСОБА_1 (таб. номер 0023); у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки не представлено. Інших документів, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 29 червня 2021 року № 777, яка видана ОСОБА_1 , для перевірки не представлено.

Листом від 22 липня 2024 року № 18111-19623/Р-52/8-1300/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача у відповідь на його звернення від 15 липня 2024 року про те, що підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року відсутні.

Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року з дати її призначення (23 жовтня 2020 року).

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Визначення поняття страхового стажу та періоди, з яких складається страховий стаж наводить стаття 24 Закону № 1058.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом першим частини другої цієї ж статті визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Формула для обчислення розміру пенсії за віком визначена статтею 27 Закону № 1058.

Відповідно до частини першої цієї статті розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Отже, на розмір пенсії за віком впливають два показники: заробітна плата (дохід) застрахованої особи, яка визначається відповідно до статті 40 Закону № 1058; коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, який визначається відповідно до статті 25 Закону № 1058.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений статтею 40 Закону № 1058.

За змістом абзаців першого, п`ятого частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Стаття 41 Закону № 1058 визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, згідно із якою до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

За змістом пункту 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії визначена Додатком 5 до Порядку № 22-1.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що за бажанням пенсіонера для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. При цьому умовою такого врахування є підтвердження довідки про заробітну плату за вказаний період первинними документами, якими згідно з абзацом першим пункту 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 можуть слугувати особові рахунки, платіжні відомості та інші документи про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Суд встановив, що у період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року позивач працював у колгоспі «Ленінець».

Заробітна плата (дохід) позивача за вказаний період підтверджується:

- довідкою про заробіток для обчислення пенсії від 02 липня 2020 року № 11, виданою виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Львівської області на підставі книг по нарахуванню заробітної плати за 1987-1991 роки;

- довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 29 червня 2021 року № 777, виданою трудовим архівом виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на підставі книг нарахування заробітної плати працівників господарства за 1987-1991 роки, які зберігаються за адресою: м. Рудки, пл. Відродження, 2, Рудківська міська рада.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведеної норми Закону № 1058 випливає значний обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду України під час вирішення питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи, заробітної плати для її призначення.

Користуючись своїм правом, передбаченим частиною третьою статті 44 Закону № 1058, відповідач провів позапланову перевірку достовірності відомостей, відображених у вказаних довідках, про що склав акти від 03 березня 2021 року № 268/4 та від 05 серпня 2021 року № 956/4.

Згідно з цими актами для перевірки представлено книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Ленінець» з 1987 року по 1991 рік. У книгах зазначені: перелік працівників та, зокрема по ОСОБА_1 (таб. номер 0023); у графах відображено такі дані: «л/дні», «заробітна плата», «відпускні», «премія», «допомога з тимчасової непрацездатності». Відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для перевірки не представлено. Інших документів, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати, відображені у довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 02 липня 2020 року № 11, від 29 червня 2021 року № 777, які видані ОСОБА_1 , для перевірки не представлено.

Отже, з наведеного слідує, що довідки про заробітну плату позивача період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року: № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року підтверджені первинними документами, а саме книгами нарахування заробітної плати працівникам колгоспу «Ленінець», які зберігаються у Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області, чого відповідач не заперечує.

За цих обставин позивач на підставі статті 40 Закону № 1058 має право на врахування заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року для обчислення розміру його пенсії.

Утім як слідує з матеріалів справи відповідач відмовився враховувати для обчислення пенсії заробітну плату позивача за період з 1987 року по 1991 рік, отримувану у колгоспі «Ленінець», фактично лише з тієї підстави, що відсутні відомості щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування за цей період.

Суд критично оцінює таку поведінку відповідача, оскільки за змістом статті 40 Закону № 1058 умовою врахування заробітної плати (доходу) за періоди по 30 червня 2000 року для обчислення пенсії є підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а не наявність відомостей щодо нарахування страхових внесків чи утримань до фондів соціального страхування.

У розглядуваній ситуації, як зазначено, вище, довідки про заробітну плату позивача період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року: № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року підтверджені первинними документами, а отже, позивач на підставі статті 40 Закону № 1058 має право на врахування заробітної плати за вказаний період для обчислення розміру його пенсії.

Крім цього, суд зауважує, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено саме на страхувальника.

Працівник не повинен відповідати за неналежне виконання роботодавцем-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, навіть наявність у роботодавця заборгованості з їх сплати не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу під час обчислення пенсії позивача періодів його роботи на відповідному підприємстві чи настання інших негативних наслідків, пов`язаних з цим, зокрема й неврахування заробітної плати для обчислення розміру пенсійної виплати.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а), від 20 березня 2019 року (справа № 688/947/17), від 30 вересня 2019 року (справа № 316/1392/16-а), від 27 травня 2021 року (справа № 343/659/17) від 30 грудня 2021 року (справа № 348/1249/17), яку суд відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховує під час вирішення цього спору.

У аспекті наведеного суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Тому неврахування відповідачем спірних довідок про заробітну плату позивача з такої підстави як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем є протиправним, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату роботодавцем страхових внесків з вини позивача, суду не надано.

Беручи до уваги викладене, суд уважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у проведенні перерахунку та виплати його пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 1987 року по 1991 рік, отримуваної у колгоспі «Ленінець», та підтвердженої довідками про заробітну плату № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року, тож з метою ефективного захисту порушеного права належить зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача.

При цьому такий перерахунок пенсії позивача відповідач повинен здійснити саме з дати її призначення (23 жовтня 2020 року), оскільки на момент вирішення питання про призначення пенсії відповідач мав відповідні відомості про заробітну плату позивача за період з 1987 року по 1991 рік (довідка про заробіток для обчислення пенсії № 11 від 02 липня 2020 року), що ним не заперечується, однак такі безпідставно не були враховані під час обчислення розміру пенсії позивача.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року, то суд зазначає, що у позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заробітної плати позивача за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2020 року, жодних доводів щодо таких обставин позовна заява не містить. Тож позовна вимога у цій частині є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом правил статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає з урахуванням кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1211,20 грн.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 1987 року по 1991 рік, отримуваної у колгоспі «Ленінець», та підтвердженої довідками про заробітну плату № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 1987 року по 1991 рік, отримуваної у колгоспі «Ленінець», та підтвердженої довідками про заробітну плату № 11 від 02 липня 2020 року та № 777 від 29 червня 2021 року з дати її призначення 23 жовтня 2020 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна