Справа № 200/8148/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року Справа№200/8148/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити з 01.03.2024 року позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке встановлено на підставі рішення суду № 200/2925/23 від 04.09.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, яка була йому нарахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", але після проведення перерахунків призначеної пенсії доплата у сумі 2000,00 грн до сплати відповідачем нарахована не була, при цьому розмір пенсії за наслідками проведених перерахунку пенсії був обмежений максимальним.

У зв`язку з цим позивач, через уповноваженого представника, звернувся до відповідача із заявою, у якій просив нарахувати та виплачувати з 01.03.2024 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року.

Проте у відповідь на дане звернення, листом від 11.09.2024 року, відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати вказаної доплати до пенсії позивача, а також для проведення перерахунку призначеної пенсії.

Із зазначеною відповіддю відповідача позивач не погоджується і вважає дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 року призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року, - протиправними.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позов відповідач вказує, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року у справі № 200/2925/23 (набрало законної сили 17.01.2024 року) в січні 2024 року здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2020 року на підставі нової довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях № 15/1 від 10.01.2023 року, виданої станом на 29.01.2020 року.

Грошове забезпечення позивача на виконання рішення суду у справі № 200/2925/23 загалом склало 32024,94 грн. При цьому основний розмір пенсії позивача, із розрахунку 68% грошового забезпечення, склав 21776,96 грн (32024,94 грн х 68%), у тому числі:

- 3048,77 грн - індексація пенсії базового ОСНП 2022;

- 1500,00 грн - індексація пенсії базового ОСНП 2023.

Підсумок пенсії позивача за наслідками перерахунку склав 26325,73 грн, нарахована сума доплати за результатами перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.03.2020 року по 31.01.2024 року склала 28441,96 грн.

Розмір пенсійної виплати позивачу після виконання рішення у справі № 200/2925/23, із врахуванням обмеження максимальним розміром, склав 20930,00 грн.

У березні 2024 року було проведено масовий перерахунок пенсії позивача у зв`язку із підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та масовим перерахунком щодо індексації суми пенсії відповідно до положень пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

За наслідками проведеного перерахунку грошове забезпечення позивача, з урахуванням перерахунку на виконання судового рішення у справі № 200/2925/23, склало 32024,94 грн. При цьому основний розмір пенсії позивача, із розрахунку 68% грошового забезпечення, склав 21776,96 грн (32024,94 грн х 68%), у тому числі:

- 3048,77 грн - індексація пенсії базового ОСНП 2022;

- 1500,00 грн - індексація пенсії базового ОСНП 2023;

- 1500,00 грн - індексація пенсії базового ОСНП 2024.

Підсумок пенсії позивача за наслідками перерахунку склав 27825,73 грн.

Розмір пенсійної виплати з 01.03.2024 року, з урахуванням обмеження максимальним розміром, склав 23610,00 грн.

З приводу обмеження максимального розміру пенсії відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII) максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на переконання відповідача, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений законами про Державний бюджет України, на даний час розмір пенсії, з урахуванням надбавок, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Щодо припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року, відповідач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 200/5555/21 у листопаді 2021 року було здійснено перерахунок пенсії позивача, після якого розмір пенсійної виплати позивачу збільшився на більше ніж 2000,00 грн.

Таким чином, як зазначає відповідач, оскільки розмір пенсії позивача був переглянутий після 01.03.2018 року і після перерахунку різниця між розмірами пенсії становила більше ніж 2000,00 грн, то право на встановлення доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 відсутнє.

Крім того, відповідач у відзиві на позов вказує на те, що абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" не передбачено будь-яких обмежень щодо підстав перегляду пенсії після 01.03.2018 року, отже, такий перегляд може відбуватися як на підставі заяви особи, так і на виконання рішення суду, але у будь-якому разі розмір пенсійних виплат є переглянутим, що унеможливлює встановлення доплати згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/8148/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач у даній справі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 30.12.2014 року позивач отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

У липні 2021 року відповідачем згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова КМУ № 713) було проведено перерахунок пенсії позивачу, за результатами якого встановлена щомісячна доплата до призначеної пенсії в сумі 2000,00 грн (розпорядження про перерахунок від 28.07.2021 року), яка виплачувалась з 01.08.2021 року.

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку і виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 16.03.2021 року № 78/2/15-864нт, виданої станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова КМУ № 704), та про зобов`язання відповідача з 01.04.2019 року перерахувати і виплачувати пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 16.03.2021 року № 78/2/15-864нт, виданої станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 200/5555/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.11.2021 року) даний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку і виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 16.03.2021 року № 15/42, виданої станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, та зобов`язано відповідача з 01.04.2019 року здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 16.03.2021 року № 15/42, виданої станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, з урахуванням виплачених сум.

У листопаді 2021 року, що не заперечується сторонами, на виконання цього рішення суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 року згідно з новою довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 16.03.2021 року № 15/42.

Як видно з наданих відповідачем матеріалів з електронної пенсійної справи позивача (СБУ), починаючи з 01.12.2021 року розмір пенсії позивача за наслідками цього перерахунку склав 17032,60 грн, але щомісячна доплата до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 до сплати не нарахована.

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку і виплати пенсії з 29.02.2020 року на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.01.2023 року № 15/1, станом на 29.01.2020 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, та про зобов`язання відповідача з 29.02.2020 року перерахувати і виплачувати пенсію позивачу на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.01.2023 року № 15/1, станом на 29.01.2020 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.02.2020 року по день проведення перерахунку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року у справі № 200/2925/23 зазначений позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні з 01.03.2023 року перерахунку і виплати пенсії на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.01.2023 року № 15/1, виданої станом на 29.01.2020 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з 01.03.2020 року на підставі довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.01.2023 року № 15/1, виданої станом на 29.01.2020 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та положень Постанови КМУ № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 року вказане рішення суду було залишено без змін.

У січні 2024 року, що не заперечується сторонами, на виконання цього рішення суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2023 року згідно з новою довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 10.01.2023 року № 15/1.

Як видно з наданих відповідачем матеріалів з електронної пенсійної справи позивача (СБУ), починаючи з 01.02.2024 року загальний розмір нарахованої позивачу пенсії (з усіма надбавками) склав 26325,73 грн, але з урахуванням максимального розміру до пенсійної виплати було встановлено 20930,00 грн. Щомісячна доплата до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 до сплати також не нарахована.

У березні 2024 року, як вказує відповідач у відзиві, проведено масовий перерахунок у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та масовим перерахунком щодо індексації суми пенсії відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 року № 185.

Згідно з витягом із перерахунку пенсії позивача станом на 01.03.2024 року загальний розмір нарахованої позивачу пенсії (з усіма надбавками) вже склав 27825,73 грн, проте з урахуванням максимального розміру до виплати було встановлено 23610,00 грн. Щомісячна доплата до пенсії за Постановою КМУ № 713 до сплати так само не нарахована.

У подальшому позивач, через уповноваженого представника, звернувся до відповідача із заявою від 13.08.2024 року, в якій вимагав перерахувати і виплачувати з 01.03.2024 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ № 713.

Проте у відповідь на дане звернення, листом від 11.09.2024 року, відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу вказаної доплати до пенсії позивача, а також для проведення перерахунку призначеної пенсії.

Отже, відповідачем фактично було відмовлено позивачу в проведенні з 01.03.2024 року перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, із врахуванням індексації та щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713, на підставі його заяви.

Відповідачем до матеріалів цієї справи додатково був наданий протокол за пенсійною справою позивача (СБУ) від 04.12.2024 року, відповідно до якого розмір пенсії позивача станом на вказану дату так само склав 23610,00 грн (при загальному нарахованому розмірі 27825,73 грн), щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з Постановою КМУ № 713 так само до сплати не нарахована.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб, визначаються Законом № 2262-ХІІ.

01.01.2008 року набрав чинності Закон України від 28.12.2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким статтю 43 Закону № 2262-XII було доповнено новою частиною, відповідно до якої максимальний розмір пенсій, призначених за даним Законом (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, що встановлена абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначені зміни і доповнення до статті 43 Закону № 2262-XII були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України установлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

01.10.2011 року набрав чинності Закон України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким фактично було введено в дію обмеження граничного розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, шляхом викладення частини 5 статті 43 Закону № 2262-XII у новій редакції, за якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

01.01.2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким доповнено частину 5 статті 43 Закону № 2262-XII і визначено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У подальшому до Закону № 2262-XII були внесені додаткові зміни та доповнення, у зв`язку з чим частина 5 статті 43 Закону № 2262-XII, яка була викладена в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI) та доповнена Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 911-VIII), стала частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Законів № 3668-VI та № 911-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 зазначені вище положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Пунктом 2 резолютивної частини зазначеного рішення Конституційного Суду України визначено, що частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII є такою, що втратила чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VIII), яким до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII були внесені зміни - слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

З огляду на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зміни, що полягають у зміні слів та цифр, які були внесені Законом № 1774-VIII до визнаної неконституційною (фактично відсутньої на час внесення цих змін) норми Закону № 2262-XII (частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII), є нереалізованими.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положень про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, внесені Законом № 1774-VIII зміни та доповнення до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною та втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для вказаного вище обмеження пенсії.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 року у справі № 522/3271/17, від 17.05.2021 року у справі № 343/870/17, від 21.12.2021 року у справі № 120/3552/21-а, від 26.01.2022 року у справі № 569/2950/17, від 27.01.2022 року у справі № 240/7087/20, тощо.

Таким чином, з 20.12.2016 року (дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016) частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI, які фактично дублюють частину 7 статті 43 Закону № 2262-XII, змін не зазнали.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(II)/2022 зазначені положення статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-XII, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що стаття 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через 6 місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне чи множинне тлумачення, мають завжди трактуватися на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі № 822/524/18 Великою Палатою Верховного Суду, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" стосовно захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтями 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" вказав, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, у справі, що розглядається, застосуванню підлягають саме норми Закону № 2262-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 року у справі № 400/2085/19.

Водночас, як вже неодноразово зазначалося у цьому рішенні, частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій, втратила чинність з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року у справі № 7-рп/2016, а зміни, що були внесені Законом № 1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, самі по собі не створюють підстав для вказаного вище обмеження пенсії.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене нормами Закону № 2262-ХІІ, є протиправним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині врахування під час здійснення перерахунку пенсії позивача щомісячної доплати до пенсії за Постановою КМУ № 713 суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови, порядок перерахунку пенсій та розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

13.02.2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393".

За пунктом 1 цього Порядку (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова КМУ № 103), яка набрала чинності 24.02.2018 року.

Згідно з пунктом 1 Постанови КМУ № 103 передбачалося перерахувати пенсії, які були призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням і відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року за постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправним і нечинним пункт 1 Постанови КМУ № 103.

Таким чином, починаючи з 05.03.2019 року (дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, що призначені за Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ.

Саме такий перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року (з огляду на вимоги частин 2 та 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ) мав бути здійснений відповідачем.

Разом із цим, зазначений перерахунок відповідачем своєчасно проведено не було, що мало наслідком звернення позивача до суду з позовом (справа № 200/5555/21).

Фактично даний перерахунок пенсії проведено відповідачем лише на підставі рішення суду від 30.06.2021 року у справі № 200/5555/21 (набрало законної сили 20.09.2021 року).

Спірним питанням даної справи є, зокрема, право позивача на щомісячну доплату до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн на підставі Постанови КМУ № 713.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713 установлено з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року згідно із Законом № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ станом на 01.03.2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ.

Як видно з матеріалів електронної пенсійної справи і протоколів за пенсійною справою (СБУ), пенсія за вислугу років була призначена позивачу з 30.12.2014 року, тож на позивача розповсюджується дія положень абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713.

Абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 визначено, що у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом № 2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року.

Отже, внаслідок прийняття Постанови КМУ № 713 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у тому разі, коли пенсія особам, вказаним, зокрема, в абзаці 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року.

Водночас, аналіз наведених вище норм права, а також мети прийняття Постанови КМУ № 713 свідчить, що перерахунок пенсії, проведення якого за абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону № 2262-ХІІ, повинен бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, на підставі нормативно-правового акта компетентного органу, оскільки у такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови КМУ № 713 (зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах).

Натомість перерахунок пенсії, який проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії внаслідок зміни певних складових грошового забезпечення або інших показників основного розміру пенсії.

Судом установлено, що позивачу здійснений перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 200/5555/21 на підставі оновленої довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 16.03.2021 року № 15/42.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, який проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушення права позивача на належний розмір пенсії (право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 року), не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн, відповідно до приписів Постанови КМУ № 713.

Правова позиція аналогічного змісту була висловлена Верховним Судом у постановах від 08.11.2022 року у справі № 420/2473/22, від 02.03.2023 року у справі № 600/870/22-а, від 26.04.2023 року у справі № 140/10795/21, від 26.04.2023 року у справі № 380/4510/22, від 26.04.2023 року у справі № 380/14122/22, від 26.04.2023 року у справі № 160/14146/22.

Як вже було вказано, перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 200/5555/21, яке набрало законної сили 20.09.2021 року, було проведено відповідачем у листопаді 2021 року, з грудня 2021 року розмір пенсії позивача склав 17032,60 грн (без щомісячної доплати до пенсії за вислугу років у сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ № 713).

Отже, саме з 01.12.2021 року позивачу було припинено виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з Постановою КМУ № 713.

Наведені обставини не заперечуються відповідачем та підтверджуються змістом листа від 11.09.2024 року, який був складений відповідачем.

Разом із тим, позивачем заявлені вимоги стосовно здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, із врахуванням, зокрема, щомісячної доплати до пенсії за Постановою КМУ № 713, з 01.03.2024 року (на підставі заяви від 13.08.2024 року).

Відповідно до положень частини 2 статті 9 КАС України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині проведення з 01.03.2024 року перерахунку пенсії позивача без її обмеження максимальним розміром та із врахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з Постановою КМУ № 713 також є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині врахування при перерахунку сум індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 1 зазначених постанов Кабінету Міністрів України встановлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії: з 01.03.2022 року - у розмірі 1,14; з 01.03.2023 року - у розмірі 1,197; з 01.03.2024 року - у розмірі 1,0796.

Як вказується відповідачем у відзиві на позов і підтверджується матеріалами пенсійної справи (СБУ), пенсія позивачу, починаючи з 01.03.2022 року, нараховується та виплачується з урахуванням зазначеної індексації.

За частиною 1 статті 2 КАС України судовому захисту підлягають ті права чи інтереси особи, які є порушеними, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому.

Резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.

На сьогодні відповідач ще не проводив перерахунок пенсії позивача без її обмеження максимальним розміром, із врахуванням щомісячної доплати до пенсії за Постановою КМУ № 713, та не здійснював обчислення розміру пенсії за наслідками цього перерахунку.

Вказаний перерахунок може бути проведений, а обчислення може бути здійснене у майбутньому на виконання цього рішення суду (після набрання ним законної сили).

Отже, на даний момент відсутні обґрунтовані підстави вважати, що під час проведення зазначеного перерахунку пенсії позивача відповідачем не буде враховано суми індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення статті 2 КАС України, позовні вимоги у цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно строків звернення до суду з даним позовом суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод, інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивачем у даній справі оскаржуються дії відповідача, які полягають у відмові в перерахунку пенсії з 01.03.2024 року без обмеження максимальним розміром, із врахуванням сум індексації та щомісячної доплати до пенсії, а не бездіяльність відповідача щодо непроведення такого перерахунку пенсії з 01.03.2024 року.

Як установлено судом, листом від 11.09.2024 року, наданим у відповідь на звернення представника позивача від 13.08.2024 року з вимогами про здійснення перерахунку пенсії позивача, відповідачем було відмовлено у проведенні вказаного перерахунку.

Суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Отже, відповідачем у справі, що розглядається, були вчинені певні активні дії (шляхом відмови позивачу в проведенні з 01.03.2024 року перерахунку його пенсії без обмеження максимальним розміром, із врахуванням сум індексації та щомісячної доплати до пенсії, яка була викладена у згаданому вище листі від 11.09.2024 року).

Саме ці дії відповідача, вчинені 11.09.2024 року (тобто письмова відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії), є предметом оскарження позивачем у даній справі.

Таким чином, з огляду на викладене, строк звернення до адміністративного суду з цим позовом позивачем не пропущений.

Крім того, частиною 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ установлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,42 грн (квитанція № 5206-9820-4212-1112 від 15.11.2024 року).

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Суд зазначає, що заявлені позивачем вимоги є однією вимогою немайнового характеру, оскільки є пов`язаними між собою (передбачають проведення перерахунку без обмеження максимальним розміром з урахуванням складових - індексації, щомісячної доплати).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судом установлено, що дану позовну заяву разом із додатками було подано до суду засобами "Електронного кабінету" ЄСІТС.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з цим позовом до адміністративного суду, становить 968,96 грн.

Судом були задоволені пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановами Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код згідно з , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) нарахувати та виплатити з 01.03.2024 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке встановлено на підставі рішення суду № 200/2925/23 від 04.09.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код згідно з , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Повне судове рішення складене 26 лютого 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Бабіч