Справа № 560/2125/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2125/25
РІШЕННЯ

іменем України

04 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А.

за участі:секретаря судового засідання Коваль Д.Л. представника позивача Коруняк Л.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправною і скасувати постанову від 23.01.2025 ВП №76893547 про відкриття виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ніколовим Анатолієм Вікторовичем.

2. Визнати протиправною і скасувати постанову від 23.01.2025 ВП №76893547 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

3. Визнати протиправною і скасувати постанову від 23.01.2025 ВП №76893547 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2024 по справі №560/4906/24 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, державного кадастрового реєстратора Сектору № 3 Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського О.В. повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 27.02.2024, від 29.02.2024, від 01.04.2024 та від 08.04.2024, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з цим рішенням, Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області 10 грудня 2024 року подало до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

Водночас, 24 січня 2025 року позивач отримав постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 січня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №76893547, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Позивач зазначає, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 23.01.2025, тобто до набрання законної сили рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2024, є неправомірним та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Тому, на переконання позивача, постанови державного виконавця від 23.01.2025 про відкриття виконавчого провадження №76893547, а також про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що рішення суду боржником не виконано.

В судовому засіданні 04.03.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Клопотань чи заяв від нього до суду не надходило.

Відповідно до частини 3статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №560/4906/24 (яке набрало законної сили), зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, державного кадастрового реєстратора Сектору № 3 Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського О.В. повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 27.02.2024, від 29.02.2024, від 01.04.2024 та від 08.04.2024, з урахуванням висновків суду.

10.12.2024 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області подано апеляційну скаргу на рішення суду від 11 листопада 2024 року у справі №560/4906/24.

23.01.2025 на підставі заяви ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76893547 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/4906/24 (стосовно зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського О.В. повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 27.02.2024, від 29.02.2024, від 01.04.2024 та від 08.04.2024, з урахуванням висновків суду).

Також 23.01.2025 старшим державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Судом встановлено, що Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.01.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Сектору № 3 Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2,4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404 визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 статті 4 Закону № 1404 передбачені випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідна заява стягувача надійшла до відповідача 23.01.2025, що не є спірним у даній справі та не заперечується сторонами.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону №1404).

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №560/4906/24 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, державного кадастрового реєстратора Сектору № 3 Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Островського О.В. повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 27.02.2024, від 29.02.2024, від 01.04.2024 та від 08.04.2024, з урахуванням висновків суду.

Виконавчий лист був виданий стягувачу та пред`явлений ним до виконання з відміткою про те, що рішення суду набрало законної сили 12.12.2024.

Також судом встановлено, що 10.12.2024 Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області подало до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду від 11 листопада 2024 року у справі №560/4906/24.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Сектору № 3 Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позивач не заперечує, що на момент відкриття виконавчого провадження старшому державному виконавцю не було відомо про те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скористалося правом на апеляційне оскарження.

Доказів повідомлення старшого державного виконавця про апеляційне оскарження рішення суду позивач не надав.

Суд зазначає, що державні виконавці в силу Закону №1404 не наділені повноваженнями перевірки факту апеляційного оскарження судового рішення, за умови пред`явлення належним чином заповненого виконавчого документа.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист по справі № 560/4906/24 виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом відповідав вимогам передбаченим до виконавчого документу, та не було встановлено підстав для його повернення без прийняття до виконання, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову від 23.01.2025 про відкриття виконавчого провадження № 76893547.

За таких обставин, постанова старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2025 скасуванню не підлягає.

Щодо правомірності прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1-2 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Приписами ч.4 ст.27 Закону №1404 встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З аналізу наведених норм слідує, що примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, вже під час відкриття виконавчого провадження визначається виконавчий збір.

Положеннями ч.5 ст.27 Закону №1404 визначено виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (крім спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот); 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Судом в даній справі подібних обставин не встановлено.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому стягнення виконавчого збору є дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 по справі №360/3324/19 та від 23.12.2020 по справі №620/334/20, від 11.08.2022 по справі №640/23271/21 та від 16.02.2023 по справі №160/1389/22.

Отже, постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.01.2025 в даній справі винесена з дотримання вимог ст. ст. 26, 27 Закону №1404, відповідно підстави для її скасування відсутні.

Вирішуючи питання про правомірність постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, суд враховує, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, розділом VI передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження № 76893547 державним виконавцем 23.01.2025 прийнято постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, що відповідає наведеним вище приписам Закону № 1404-VІІІ та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Відтак, постанова відповідача від 23.01.2025 про розмір витрат виконавчого провадження винесена відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Суд звертає увагу позивача, що на стадії відкриття виконавчого провадження за відсутності відомостей про добровільне виконання судового рішення державний виконавець зобов`язаний винести постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а стягнення цих коштів відбувається за результатами виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист по справі № 560/4906/24 виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом відповідав вимогам передбаченим до виконавчого документу, та не було встановлено підстав для його повернення без прийняття до виконання, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову від 23.01.2025 про відкриття виконавчого провадження № 76893547, постанову від 23.01.2025 про стягнення виконавчого збору та постанову від 23.01.2025 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Щодо доводів позивача, що ним подано апеляційну скаргу на рішення суду по справі №560/4906/24, на підставі якої видано виконавчий документ, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 38 Закону №1404 виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

У випадку скасування рішення виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону № 1404.

Отже, з наведених норм слідує, що у випадку відкриття виконавчого провадження державним виконавцем у відповідності до вимог Закону №1404, на підставі виконавчого документа, що містив вказівку про набрання чинності рішенням суду, та у випадку поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду виконавець зупиняє розпочате виконавче провадження. Підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у такому разі відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв на підставі повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Оскаржувані постанови прийняті правомірно, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Водночас, суд зазначає, позивачем сплачено 9084 грн. судового збору, хоча належна до сплати сума при поданні цього позову становила 6056 грн.

Отже, частина сплаченого судового збору в сумі 3028 грн. є надміру сплаченим судовим збором.

Водночас, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи зазначене, суд роз`яснює позивачу його право подати до суду клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 3028 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 березня 2025 року

Позивач:Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29016 , код ЄДРПОУ - 39767479)
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя Д.А. Божук