Справа № 135/1634/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/1634/24

Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко О.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

04 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Ладижинського міського суду Вінницької області в якому просив:

скасувати постанову серії ЕНА №3628405 від 08.12.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП;

скасувати постанову серії ЕНА №3628317 від 08.12.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що як до приїзду поліцейських, так після їхнього приїзду позивач ОСОБА_1 керував автомобілем, здійснив розміщення транспортного засобу в порушення ПДР України, не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач категорично заперечує факт керування транспортним засобом, а також те, що він здійснив стоянку транспортного засобу, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також склад адміністративного правопорушення передбаченого, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що факт керування позивачем транспортним засобом та зупинку в забороненому місці є підтвердженим. В ході спілкування із поліцейським позивач визнає факт паркування відповідним чином та блокування іншого транспортного засобу пояснюючи це незгодою з діями водія іншого автомобіля. Таким чином позивач свідомо та умисно порушив правила зупинки та стоянки. Крім того, на вимогу поліцейського пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб позивач повідомив, що він при собі відсутній та знаходиться по місцю проживання.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 25.02.2025 о 09:50 год.

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкладено апеляційний розгляд справи до 10:30 04.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області надати суду:

відеозапис, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення зазначеного у постанові від 08.12.2024 серії ЕНА №3628405;

інформацію стосовно того, чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка передбачена ст. 130 КУпАП.

Запропоновано ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Бодачевській М. В. надати суду витребувані докази у разі наявності таких.

Також 25.02.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю надання суду постанови у справі №135/30/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також у зв`язку із неможливістю позивача та його представника з`явитися у судове засідання.

27.02.2025 на виконання вимог ухвали сулу Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

04.03.2025 представником позивача долучено до справи постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.02.2025 у справі №135/30/25.

Крім того 28.02.2025 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, а також про участь свідків у справі в режимі відеоконференції.

Стосовно вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 195 КАС України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

У заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення.

В даній справі суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки матеріали справи містять достатню кількість доказів для встановлення наявності чи відсутності обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь сторін у судовому засіданні.

Більше того, зазначені у клопотанні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавали свої пояснення у справі №135/30/25 за результатами розгляду якої винесено постанову від 12.02.2025, яка набрала законної сили.

Відтак відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції за участю свідків.

04.03.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення судового засідання без участі позивача та представника позивача у справі.

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №3628405 від 08.12.2024 вбачається, що 08.12.2024 біля 19 год. 00 хв. у м.Ладижин, по вул.Ентузіастів, 60, ОСОБА_1 керував автомобілем «Пежо боксер», д.н.з. НОМЕР_1 , та не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія, чим порушив п.2.4. ПДР України. В зв`язку з чим водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №3628317 від 08.12.2024 вбачається, що 08.12.2024 біля 19 год. 05 хв. у м.Ладижин, по вул.Ентузіастів, 60, ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортним засобом «Пежо боксер», д.н.з. НОМЕР_1 , біля буд.60 в два ряди, чим порушив п.15.4 ПДР України. В зв`язку з чим водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.15.4 ПДР транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди.

Згідно пп. "д" п. 15.10 ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано відеофійл, який містить відеозаписи із нагрудних камер поліцейських.

Вказаними відеозаписами зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач пояснив, що він здійснив парковку автомобіля таким чином, щоб сусідній автомобіль не зміг виїхати, оскільки, як стверджує позивач, сусідній автомобіль здійснив стоянку в місці, де постійно здійснює стоянку позивач. При цьому, вказує, що іншим автомобілям заборонено ставати у вказаному місці, яке є стоянкою саме для автомобіля позивача.

При оформленні матеріалів справи та складанні оскаржуваних постанов ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що саме він здійснив стоянку автомобіля із порушенням ПДР.

Крім того колегія суддів враховує висновки Ладижинського міського суду Вінницької області викладені у постанові від 12.02.2025 у справі №135/30/25, яка набрала законної сили, та які відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, не потребують доказуванню, а також пояснення свідків:

- ОСОБА_3 , який зазначив, що ввечері 08.12.2024 він повинен був їхати на роботу. Коли він вийшов на вулицю і підійшов до свого автомобіля, то побачив, що інший автомобіль блокує йому виїзд. Йому терміново необхідно було їхати на роботу в нічну зміну, він деякий час чекав на водія іншого автомобіля, але його не було, тому він викликав поліцію. Через деякий час після приїзду працівників поліції з під`їзду вийшов власник транспортного засобу, який заблокував йому виїзд, ОСОБА_1 , який пояснив, що вживав алкоголь, а тому відмовився особисто відігнати автомобіль, та попросив допомогти йому у цьому. За допомогою працівників поліції власник автомобіля від штовхав його в бік, звільнивши проїзд, після чого він на своєму автомобілі поїхав. В його присутності ОСОБА_1 не керував автомобілем;

- ОСОБА_4 , який вказав, що 08.12.2024 ввечері він вийшов зі свого будинку на вулицю, де побачив автомобіль ОСОБА_1 , який стояв на дорозі і заважав проїзду. Поруч із автомобілем був ОСОБА_1 і працівники поліції. На прохання ОСОБА_1 він сів за кермо належного йому автомобіля та переставив його на вільне місце на стоянці.

Таким чином наданими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та поясненнями свідків підтверджується порушення позивачем правил стоянки, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 122 КАС України.

Відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності постанови серії ЕНА №3628317 від 08.12.2024, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Стосовно постанови серії ЕНА №3628405 від 08.12.2024, якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб...

ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Пунктом 2.4 ПДР визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Вказані положення узгоджуються з приписами абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила відповідних документів.

При цьому наданим відповідачем відеозаписом не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом.

Так, згідно наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був зупинений під час керування транспортним засобом, а навпаки, транспортний засіб стоїть і не здійснює руху, а отже, з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування транспортним засобом. Під час розмови ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Аналогічні обставини викладені у постанові Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.02.2025 у справі №135/30/25, яка набрала законної сили, та які відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, не потребують доказуванню.

Таким чином відповідачем не доведено факт керування позивачем транспортним засобом, а тому відсутні правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим колегія суддів відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 25.09.2019 у справі 127/19283/17, оскільки в даній справі відповідачем не доведено керування позивачем транспортним засобом, а тому дані правовідносини не ідентичні тим, яким надавалася правова оцінка Верховним Судом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3628405 від 08.12.2024 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП закриттю.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 січня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3628405 від 08 грудня 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3628317 від 08 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - залишити в силі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.