Справа № 620/9276/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9276/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Мельничука В.П., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Руденко Д.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року, суддя Баргаміна Н.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України від 08.02.2024 № 60 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства юстиції України повторно розглянути матеріали про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідача від 08.02.2024 № 60 про відмову у визнанні йому статусу учасника бойових дій є незаконним та порушує його права та законні інтереси.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року адміністративним позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційну скаргу подано на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10.08.2011 проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького складу (а.с. 11).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47 позивач з 24.02.2022 був зарахований до сил та засобів оборони міста Чернігова, на продовольче забезпечення зарахований при військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 17).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2022 № 86 позивача було виключено з сил та засобів оборони міста Чернігова з 04.04.2022 (а.с. 18).

Згідно наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.04.2022 № 43 позивач з 04.04.2022 прибув до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в оборонній операції для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з метою виконання службових (бойових завдань) (а.с. 19).

Відповідно до копії довідки Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 08.11.2022 № 544/д/ОУВЧ позивач у період з 24.02.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Чернігівській області, м. Чернігові. Підставою для видачі довідки слугували наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2022 № 86, наказ командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.04.2022 №43 (а.с. 16).

08.02.2024 Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України було розглянуто матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій особам начальницького складу Академії Державної пенітенціарної служби, зокрема і позивачу, за результатами розгляду яких прийнято рішення № 60, яким відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій.

Підставою для відмови слугувало посилання на абзац другий та третій пункту 11 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.12.2023 № 4324/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2023 року за № 2201/41257 (а.с. 87).

З метою недопущення необґрунтованого прийняття рішення щодо надання комісією статусу учасника бойових дій було надіслано відповідні запити.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено про неможливість надати витяги з підсумкових бойових донесень або витягів із бойових розпоряджень у зв`язку з передачею вказаних документів до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та те, що їм надано гриф обмеження доступу «Таємно» та «Для службового користування» (а.с. 79-80).

Відповідно до архівної довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 22.09.2023 № 342/14.7/11-23/дск, згідно якої в перевірених наказах командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » за запитуваний період вибуття зі складу сил та засобів оперативного угрупування ОСОБА_1 не відображено. До Галузевого державного архіву Міністерства оборони України на зберігання надійшли: підсумкові бойові донесення ТГ «ІНФОРМАЦІЯ_2» - ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 10 по 17.04.2022, доповіді, донесення, звіти, зведення, узагальнені довідки, що надаються командувачу (начальникам, керівникам) структурних підрозділів оперативних угруповань військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 »/«ІНФОРМАЦІЯ_3» за період з 23. лютого по 28 вересня 2022 року, в яких зазначено, що угруповання виконували завдання в смузі відповідальності. Поіменні списки військовослужбовців особового складу відсутні (а.с. 85-86).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за захистом до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, є: Конституція України, Закон України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин; далі Порядок №413), Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 18.12.2023 № 4324/5 та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 19 грудня 2023 р. за № 2201/41257, (далі - Положення).

Відповідно до статті 5 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений Порядком №413, (у редакції станом на 25.10.2022).

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Абзацом десятим пункту 4 Порядку № 413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Відповідно до пункту 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання (пункт 6 Порядку № 413).

Рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене у судовому порядку (пункт 8 Порядку № 413).

Таким чином, системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що статус учасника бойових дій відповідно до приписів пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ та Порядку № 413 надається особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що підтверджується відповідними документами, перелік яких наведено у пункті 4 Порядку № 413. До того ж, вказаними нормативно-правовими актами не визначається перелік підстав, за яких заявнику може бути відмовлено у наданні відповідного статусу.

Колегія суддів зазначає, що оцінка документів має істотне значення для прийняття відповідачем правильного рішення, а перелік документів для надання статусу учасника бойових дій, визначений абзацом десятим пункту 4 Порядку №413, допускає альтернативність і не зведений до їхньої сукупності.

Порядок утворення, основні завдання та організацію роботи комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України (далі - Комісія) визначено Положенням про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України (чинний на час прийняття спірного рішення), затверджений Наказом Міністерства юстиції України 18 грудня 2023 року № 4324/5 (далі - Положення № 4324/5).

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 11 Положення № 4324/5 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: відсутності підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 цього Положення, статусу учасника бойових дій; відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

З протоколу № 3 від 23.12.2022 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства юстиції України (далі - Комісія) вбачається, що Академія Державної пенітенціарної служби (далі - Академія, Академія ДПтС) звернулась до Міністерства юстиції України з листом від 29.11.2022 № 22/3061 про визнання учасниками бойових дій осіб начальницького складу Академії ДПтС, зокрема ОСОБА_1 . До вказаного листа додані наступні документи:

1. Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 08.11.2022 № 529/д/ОДВЧ, яка підписана командувачем оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " генерал-майором ОСОБА_2 ;

2. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до сил і засобів оборони міста Чернігова осіб начальницького складу Академії ДПтС від 31.03.2022 № 82;

3. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення із сил і засобів оборони АДРЕСА_1 із 04.04.2022 осіб начальницького складу Академії ДПтС;

4. Витяг з наказу командира оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про прибуття до сил і засобів цього угрупування з 04.04.2022 осіб начальницького складу академії ДПтС.

З протоколу № 3 від 23.12.2022 вбачається, що Комісія, вирішуючи питання щодо наявності підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій, досліджувала витяг із Журналу бойових дій, який згідно з положеннями абзацу десятого пункту 4 Порядку № 413 є обов`язковим документом, на підставі якого може бути надано статус УБД (а.с. 59 - 63).

Так, абзацом десятим пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Комісія дослідила витяг із Журналу бойових дій Академії ДПтС (інвентарний № 292 т від 24.02.2022) та зазначила, що пунктом 1 розділу IV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 (далі - Інструкція № 363), передбачено, що Журнал бойових дій ведеться виключно у військових частинах (або її підрозділах), кораблях 1-го, 2-го, 3-го рангів, однак на розгляд Комісії надано витяг з Журналу бойових дій Академії ДПтС (яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства), а не підрозділом військової частини.

У зв`язку з чим, Комісією вирішено зупинити розгляд матеріалів з метою направлення запиту до ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " про надання інформації щодо віднесення Академії до підрозділу ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (колишнього ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") та/або військової частини НОМЕР_1 та щодо уповноваження Академії на ведення Журналу бойових дій. Окремо зазначено, що у разі уповноваження Академії на ведення Журналу бойових дій, необхідно надати відповідний витяг з наказу про призначення посадової особи Академії, на яку покладено обов`язок з ведення такого журналу.

На виконання вказаного рішення, Міністерством юстиції України до ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " надіслано запит (листи від 27.12.2022 № 123234/14.8/22 та від 30.01.2023 №10733/14.8/-23) зокрема щодо надання роз`яснення чи уповноважено Академію державної пенітенціарної служби, яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства, вести Журнал бойових дій (із зазначенням правових підстав) та надання витягів (копій) журналу бойових дій оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та/або військової частини НОМЕР_1 у частині, що стосується Академії.

Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено, що Академія як структурний підрозділ сил та засобів оборони АДРЕСА_1 , виконуючи бойові розпорядження командування ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " вела бойові дії направлені на захист територіальної цілісності України, у такому разі відповідно до Інструкції № 363, перебачено ведення Журналу бойових дій. Згідно з наказом ректора Академії від 24.02.2022 № 89/ОД відповідальними за ведення Журналу бойових дій призначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До вказаного листа додано копію вказаного наказу (а.с. 79-80).

Отже, Комісію повідомлено про обставини, що стали підставою для зупинення розгляду матеріалів, однак у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення (висновок) Комісії щодо оцінки Журналу бойових дій, який має істотне значення для прийняття відповідачем відповідного рішення.

Натомість, матеріали справи свідчать, що Комісія надіслала лист-запит від 30.01.2023 № 10733/14.8/-23 до Командування оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " щодо надання:

- витягів з підсумкових бойових донесень або витягів із бойових розпоряджень у частині, що стосується осіб начальницького складу Академії державної пенітенціарної служби або підрозділу Академії державної пенітенціарної служби в цілому за період з 11.06.2022 по 08.11.2022;

- витягів (копії) з Журналу бойових дій ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та/або військової частини НОМЕР_1 у частині, що стосується Академії (а.с. 72-73).

Командування оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " листом від 10.02.2023 №502/16/22 повідомило відповідача про те, що з 24.02.2022 по на теперішній час Академією ведеться Журнал бойових дій. За вказаний період віддано 13 бойових розпоряджень. Можливість надати витяги з бойових розпоряджень або витяги з підсумкових бойових донесень у частині, що стосується осіб начальницького складу Академії державної пенітенціарної служби відсутня, оскільки вказані документи за період з 11.06.2022 по 08.11.2022 передані для подальшого зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України. Одночасно повідомлено, що вказані документи мають гриф "Таємно". Також зазначено, що персоналізована інформація щодо виконання службово-бойових завдань, що визначені у бойових розпорядженнях особовим складом Академії державної пенітенціарної служби міститься в її добових наказах (а.с. 81-82).

З метою дослідження додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття Комісією рішення про надання статусу учасника бойових дій, та отримання зазначених витягів листами від 30.01.2023 № 10734/14.8/-23, від 23.02.2023 № 22358/14.8/-23 відповідачем надіслані запити до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (далі - ГДА Міноборони).

У запитах Комісія просила повідомити, чи передані військовою частиною НОМЕР_1 на зберігання до архіву витяги з бойових розпоряджень та витяги з підсумкових бойових донесень ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за період з 24.02.2022 по 08.11.2022 та чи мають вони гриф секретності "Таємно".

Листом ГДА Міноборони від 17.02.2023 № 179/1/1284 повідомлено відповідача, що для надання витягів із підсумкових бойових донесень оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та бойових розпоряджень необхідно скласти запит на кожну особу окремо та зазначити точні пошукові дані документів (дати бойових розпоряджень (донесень) по можливості їх номери, конкретні дні у які військовослужбовці були залучені до бойових завдань) (а.с. 85-86).

Однак, докази про те, що Комісія зверталась до ГДА Міноборони із вказаним запитом на кожну особу окремо у матеріалах справи відсутні.

Натомість, Комісія 08.02.2024 прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 надати статус УБД відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 11 Положення, а саме: у зв`язку з відсутністю підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 Положення, статусу учасника бойових дій, та відсутності документів, що містять достатні підтверджуючі докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Суд першої інстанції, скасовуючи вказане рішення Комісії, дійшов висновку про те, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 08.11.2022 № 544/д/ОУВЧ, яка видана на підставі офіційних документів, виданими державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь позивача у виконанні завдань, є підставою для надання останньому статусу учасника бойових дій.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана довідка є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій, оскільки така довідка не є обов`язковим документом для надання йому статусу учасника бойових дій.

У цьому випадку, перелік необхідних документів, які вказують на підстави надання позивачу статусу учасника бойових дій, визначається абзацом десятим пункту 4 Порядку № 413, і такими документами слугують, зокрема, витяги (копії) бойових донесень, журнали бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки).

Разом з тим, визначений абзацом десятим пункту 4 Порядку № 413 перелік документів, допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

За обставинами цієї справи, Комісія, з метою надання позивачу статусу учасника бойових дій, досліджувала Журнал бойових дій та у подальшому здійснювала заходи щодо витребування витягів (копій) бойових донесень, бойових розпоряджень.

За наслідками проведеної роботи, Комісія дійшла висновку про відсутність документального підтвердження фактів особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань.

На переконання колегія суддів, такий висновок Комісії є передчасний та зроблений без належного встановлення документів, які надають позивачу право на отримання статусу УБД.

Станом на час звернення Академією до Міністерства юстиції України з листом про надання статусу УБД, зокрема, позивачу, діяло Положення про комісію Міністерства юстиції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2014 № 2164/5 (далі - Положення № 2164/5).

Згідно з пунктом 2 Положення № 2164/5 Комісія має право, зокрема: розглядати документи, зазначені в абзацах другому, сьомому та десятому пункту 4 цього Порядку; заслуховувати пояснення персоналу, стосовно якого подані документи, свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій; повертати до органів і установ для подальшого доопрацювання документи у разі відсутності підстав для надання статусу учасника бойових дій; зупиняти розгляд документів у межах строків їх розгляду для встановлення додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення.

Під час прийняття відповідачем спірного рішення №60 від 08.02.2024 Положення №2164/5 втратило чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2023 року № 4324/5, яким затверджено Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, що набрав чинності 18.01.2024 (далі - Положення № 4324/5).

Пунктом 2 Положення № 4324/5 передбачено, що основними завданнями комісії є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, звільненим зі служби, які набули право на отримання статусу учасника бойових дій під час проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Пунктом 9 Положення 4324/5 також передбачено, що комісія: розглядає в місячний строк подані керівниками Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, державних установ "Центр пробації" та "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - органи і установи) або особою самостійно документи, передбачені пунктом 10 цього Положення; у разі потреби в отриманні додаткових відомостей надсилає запити до відповідних архівних установ, інших органів і установ тощо; заслуховує пояснення осіб, стосовно яких подані документи, свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій; досліджує інші докази особистої участі осіб, зазначених у пункті 2 цього Положення, відповідно до яких можливо зробити висновок про наявність підстав для визнання їх учасниками бойових дій; повертає документи для доопрацювання у разі виявлення в них розбіжностей чи неточностей.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку № 413 встановлено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Отже, саме на Комісію покладено обов`язок з вивчення документів, у разі потреби в отримання додаткових відомостей, надсилати запити до відповідних архівних установ, інших органів і установ, заслуховувати пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та прийняття рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, а за відсутністю підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази про те, що Комісія на виконання своїх повноважень під час розгляду, поданих закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання (Академією), вчиняла дії, зокрема, щодо надіслання запиту до відповідної архівної установи з метою отримання витягів із бойових донесень та бойових розпоряджень оперативного угруповання військ "ІНФОРМАЦІЯ_1"/"ІНФОРМАЦІЯ_2" шляхом зазначення точних пошукових даних вказаних документів, що стосується позивача.

Комісія не скористалась наданим правом заслухати свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій для визначення наявності підстав щодо надання позивачу статусу УБД.

З матеріалів справи вбачається, що Комісії було відомо про те, що бойові розпорядження й витяги з підсумкових бойових донесень знаходяться у архіві та носять оперативно-тактичний характер і містять відомості з грифом секретності "Таємно".

Проте, відповідачем не зазначено чому Комісія не витребувала або не змогла витребувати та опрацювати такі документи, у тому числі з грифом секретності.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Колегія суддів зауважує, що у матеріалах цієї справи наявні документи, які надані позивачем до адміністративного позову, а саме: щодо перебування ОСОБА_1 в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 та здійснення ним прикордонного контролю.

Варто зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 01 липня 2003 року у справі "Suominen v. Finland"; заява № 37801/97).

Суд наголошує, що належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура прийняття відповідного рішення.

Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення/документи взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Комісія, коли досліджувала документи під час засідання, тобто встановити мотиви ухваленого рішення. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про відмову у наданні особі статусу учасника бойових дій, з огляду на наслідки, які це потягне.

Пунктом 15 Положення № 4324/5 передбачено, що рішення з усіх розглянутих Комісією питань оформлюється протоколом.

Рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, форма якого наведена в додатку до цього Положення, підписується головою або особою, яка очолювала засідання Комісії, і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою Міністерства юстиції України.

Згідно з пунктом 17 Положення № 4324/5 протоколи засідання Комісії та підтвердні документи, на підставі яких прийнято рішення, зберігаються у відповідній номенклатурній справі, що ведеться в службі управління персоналом Міністерства юстиції України.

Разом з тим, у встановленій Положенням № 4324/5 формі спірного рішення відсутня мотивація ухваленого рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказане рішення відповідача не відповідає вимогам та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, позаяк прийняте суб`єктом владних повноважень необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття; недобросовісно, що порушує права та законні інтереси позивача, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.02.2024 № 60 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та, з метою відновлення прав позивача, зобов`язати відповідача повторно розглянути матеріали позивача про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

При цьому, суд першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення дійшов помилкового висновку про, те що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 08.11.2022 № 544/д/ОУВЧ є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій, у зв`язку з чим скасував спірне рішення відповідача.

Як зазначено вище, у цьому випадку, перелік необхідних документів, які вказують на підстави надання позивачу статусу учасника бойових дій, визначається абзацом десятим пункту 4 Порядку № 413, і такими документами слугують, зокрема, витяги (копії) бойових донесень, Журнал бойових дій.

Оскільки відповідач надав оцінку документам, які подані для розгляду, без належного витребування (надіслання запитів) та дослідження інших документів, що надають позивачу право на отримання статусу УБД, то відповідач дійшов необґрунтованого висновку про відмову у наданні такого статусу та прийняття спірного рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у мотивувальній частині слід змінити.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, водночас вважає необхідним змінити вказане судове рішення у мотивувальній частині, зазначивши, що підставами для задоволення позовних вимог є доводи, викладені у цій постанові апеляційного адміністративного суду. У решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, зазначивши, що підставами для задоволення позовних вимог, є доводи, викладені в цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Мельничук В.П.

Кобаль М.І.