Справа № 240/40090/21
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2025 року

м. Київ

справа №240/40090/21

адміністративне провадження №К/990/8273/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №240/40090/21 за позовом Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Бердичівське лісове господарство» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.11.2021 №14; №14; №14.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 19.11.2021: №14 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 324369,00грн та застосування фінансових санкцій в розмірі 32437,00грн; №14 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем частини чистого прибутку (доходу) господарський організацій (державних унітарних підприємства та їх об`єднань) в сумі 1372098,00грн та застосування фінансових санкцій в розмірі 105209,00грн; №14 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 291931,00грн та застосування фінансових санкцій в 21993,00грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.11.2021: №14 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 324369,00грн та застосування фінансових санкцій в розмірі 32437,00грн; №14 про збільшення грошового зобов`язання за платежем частини чистого прибутку (доходу) господарський організацій (державних унітарних підприємства та їх об`єднань) в сумі 2483221,00грн та застосування фінансових санкцій в розмірі 133875,00грн; №14 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 534768,00грн та застосування фінансових санкцій в розмірі 27726,00грн.

У липні 2024 року представник Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» звернувся до суду із заявою про заміну позивача у справі №240/40090/21 з Державного підприємство «Бердичівське лісове господарство» його правонаступником - Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Бердичівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі №240/40090/21 у задоволенні заяви представника Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» про заміну позивача у цій справі відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі №240/40090/21 скасовано та ухвалено нову постанову, якою заяву Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» задоволено. Ухвалено замінити Державне підприємство «Бердичівське лісове господарство» його правонаступником - Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі Філії «Бердичівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 26.02.2025 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №240/40090/21 та ухвалити в цій справі нову постанову, якою у задоволенні заяви представника Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» про заміну позивача у справі відмовити в повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Законом України від 29.06.2023 №3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» внесено зміни, зокрема, до КАС України, які набрали чинності 18.10.2023.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Так, пунктом 20 частини першої статті 294 цього Кодексу встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

За змістом частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на наступне.

За змістом частини четвертої та п`ятої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, скаржником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги в цій справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній з 15.12.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI за подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить - один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028,00грн.

Поряд з цим, Суд звертає увагу скаржника, що у зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 вказаного Закону України 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, судовий збір, який скаржник повинен сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 2422,40грн (3028,00грн х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача - 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Призначення платежу - *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Вказане свідчить про недотримання скаржником положень частини четвертої статті 330 КАС України та є недоліком касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України необхідно залишити без руху встановивши строк, впродовж якого скаржник має право усунути виявлені судом недоліки касаційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2422,40грн за подання касаційної скарги у цій справі.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 332, 359 КАС України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №240/40090/21 за позовом Державного підприємства «Бердичівське лісове господарство» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для виконання вимог, що стали підставою залишення касаційної скарги без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова

В.П. Юрченко