Справа № 183/6707/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м. Дніпросправа № 183/6707/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Шикоряк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Відділу №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 р. (суддя Городецький Д.І.) по справі за позовом відділу №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и В:

27.06.2024 р. позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де просили:

- затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі території України;

- вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.12.2024 р. позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де просили продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з 26.12.2024 р. по 26.06.2025 р.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 р., прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції прийняте рішення не мотивоване через неповне з`ясування обставин, які мають значення для даної адміністративної справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Російської Федерації згідно паспорту НОМЕР_1 , виданого 23.06.2021 р., що є дійсним до 23.06.2026 р. ОСОБА_1 востаннє прибула з Російської Федерації до України 23.07.2021 р. та з того часу з території України не виїжджала. За інформацією відділу з питань тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та обробки заяв про оформлення посвідки на тимчасове проживання Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства за обліками ОСОБА_1 не значиться та посвідкою на тимчасове та постійне проживання в Україні не документувалася. З питань оформлення дозволу на імміграцію та продовження терміну перебування не зверталася.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22.06.2024 р. № 7 встановлено, що 10.01.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований актовий запис № 2 від 10.01.2011 р. про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 .

11.06.2022 р. працівником Магдалинівського сектору ГУ ДМС України у Дніпропетровській області складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 003403 на ОСОБА_1 за ст. 203 ч.1 КУпАП у зв`язку з порушенням міграційного законодавства.

Постановою серії ПН МДН № 003395 від 11.06.2022 р. на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Судом встановлено, що Рішенням Магдалинівського сектору ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 11.06.2022 р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства вирішено примусово повернути до країни походження громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 та зобов`язати її покинути територію України в термін до 10.07.2022 р., про що повідомлено ОСОБА_1 11.06.2022 р. під її особистий підпис.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 р. по справі №179/608/22 (2-а/179/11/22 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено в повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 р. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 р. залишене без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02.01.2023 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

13.02.2023 р. Магдалинівський сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернувся до Магдалинівського районного суду з адміністративним позовом про видворення за межі України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 .

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 р. адміністративну справу за позовом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України передано на розгляд до Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 р. громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 примусово видворено за межі України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2023 р. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 р. залишене без змін.

За обліками Відділу з питань шукачів захисту та соціальної підтримки ДМС у Дніпропетровській області громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не зверталася.

Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту відсутня.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 006122 від 04.04.2024 р. зафіксоване порушення ОСОБА_1 міграційного законодавства, а саме, ч.3 ст. 203 КУпАП.

Постановою серії ПН МДН № 006113 від 04.04.2024 р. на ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДН № 006364 від 27.06.2024 р. встановлено, що ОСОБА_1 перевищила строк перебування в Україні більше як на 30 днів, за що протягом року її було піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення, чим порушила ч.3 ст. 203 КУпАП.

Постановою серії ПН МДН № 006354 від 27.06.2024 р. на ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Відповідно повідомлення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, адресованого Миколаївському пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС встановлено, що з метою виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про примусове видворення з України громадянки РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , просили здійснити опитування зазначеної громадянки з наступних питань:

-чи готові співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області з метою забезпечення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про примусове видворення з України?

-чи наявний у ОСОБА_1 паспортний документ громадянина РФ?

-у разі відмови від співпраці, просили зазначити причини такої відмови.

Листом від 09.09.2024 р. Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС повідомив, що з метою виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про примусове видворення з України громадянки РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іноземка пояснила, що вона не готова співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області так як на той час вона перебувала в процедурі щодо отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, в Україні мешкає її сім`я: син та цивільний чоловік, який призваний на військову службу по мобілізації, та на даний час є пораненим і знаходиться в медзакладі. Крім того, повідомила, що має паспорт громадянки російської федерації для виїзду за корон серії НОМЕР_2 з терміном дії до 23.06.2026 р.

Рішенням відділу №17 у місті Новомосковську ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 27.06.2023 р. поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземця та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 28.06.2024 р. по справі № 183/6707/24 громадянку РФ ОСОБА_1 затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України строком на шість місяців до 26.12.2024 р.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 р. рішення Новомосковського міськрайонного суду від 28.06.2024 р. залишене без змін.

Крім того, встановлено, що згідно листа ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС» від 08.07.2024 р.№4877.5/852-24 громадянка РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.07.2024 р. звернулася до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Листом ДМС України від 28.08.2024 р. ОСОБА_1 та Миколавський ПТПІ повідомлено про те, що «в дозволений проміжок часу після прибуття до України за захистом в Україні ОСОБА_1 не зверталася, чим порушила порядок та строк звернення за захистом в Україні», тому повернули наявні матеріали.

Станом на 25.06.2024 р. за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» встановлено, що відомості про перетин державного кордону громадянкою РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в напрямку «Виїзд» відсутні.

Таким чином, встановлено, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та перейшла на нелегальне положення в Україні.

Так, частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що « 14) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;…».

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено « 1. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

…4. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, як громадянка РФ, тривалий час перебуває на території України без законних підстав, дозволений чинним законодавством строк перебування на території України закінчився, але відповідач добровільно рішення про примусове повернення до країни походження не виконала, з клопотанням щодо проджовження терміну перебування на території України чи отримання дозволу на імміграцію в Україну не зверталася.

Відповідно Типового положення про пункт тимчасового перебування інощземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1110 від 17.07.2003 р. встановлено, що « 5. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

Статтею 289 КАС України передбачено, що « 1. За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

…11. Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

12. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

13. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи».

Окрім цього, статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що « 1. Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки».

Таким чином, судом встановлено, що оскільки статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що « 1. Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань», а також враховуючи то факт, що чоловік ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та здійснює захист Батьківщини від агресії РФ, примусове повернення ОСОБА_1 до РФ загрожує життю або свободі ОСОБА_1 , в зв`язку з чим ОСОБА_1 не може бути примусово повернута чи примусово видворена до країни походження.

Крім того, судом встановлено, що чинним законодавством наведений вичерпний переліку підстав, що передбачають неможивість примусового видворення особи, що в даному випадку є підставою для продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційцної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу №17 у місті Новомосковську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова