Справа № 494/211/25
Суддя: Рябчун А. В.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
05.03.2025
Справа № 494/211/25
Провадження № 2-а/494/7/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Рябчун А. В.,

за участі секретаря судових засідань Авдєєвої С. В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войтович Ю. В.,

представника відповідача Тимчука Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Березівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Березівського районного суду Одеської області суду із вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 1066 від 09 жовтня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою про адміністративне правопорушення № 1066 від 09 жовтня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач посилається на те, що його притягнули до адміністративної відповідальності за неоновлення даних, при цьому в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме дані він не оновив. При цьому зазначає, що з початку військового стану в Україні він не отримував жодної повістки з викликом до ТЦК та СП.

Позивач вказує, що 09 жовтня 2024 року було винесено оскаржувану постанову без його присутності, оскільки в період з 09.10.2024 року по 23.10.2024 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Березівська центральна міська лікарня» Березівської міської ради Одеської області. 30 жовтня 2024 року він призваний на службу до Збройних Сил України, де проходить службу станом на день подання позовної заяви.

Також, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року», потім вказано що «07.10.2024 року встановлено, що в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_1 не оновлював свої особисті дані ні через ЦНАП, ні через електронний кабінет, ні за місцем проживання». Тобто, по суті в протоколі зафіксовано два окремих самостійних правопорушення.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не звернув увагу на те, що уповноважена особа при складанні протоколу № 1066 від 09.10.2024 року відносно ОСОБА_1 припустила ототожнення понять оновлення даних в порядку правил військового обліку та уточнення персональних даних.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 1066 від 09 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2025 року справу передано головуючому судді Рябчун А. В.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 29 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 20 лютого 2025 року.

17 лютого 2025 року від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 20 лютого 2025 року.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18 лютого 2025 року виправлено описку, допущену в ухвалі Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2025 року.

Відповідно до довідкового листа від 20 лютого 2025 року сторони у судове засідання не з`явилися, слухання справи відкладено на 27 лютого 2025 року.

Протокольною ухвалою Березівського районного суду одеської області від 27 лютого 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05 березня 2025 року.

Доводи особи, яка подала відзив на позовну заяву

У лютому 2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що підстав для задоволення позову немає, оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства, відтак скасуванню не підлягає.

Посилається на те, що позивач не виконав покладені Законом N? 3633-1X на нього обов?язки, та протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом не уточнив без поважних причин свої персональні дані. Враховуючи викладене, з вищевказаних норм законодавства випливає, що всі громадяни, які перебувають на військовому обліку зобов?язані були уточнити свої персональні дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження в незалежності від того, чи відбулися в їхніх облікових даних зміни чи не відбулися. Тобто, на громадян. які перебувають на військовому обліку законодавством покладено певний обов?язок щодо вчинення відповідних дій у визначений строк, від виконання яких позивач ухилився.

Також представник відповідача звертає увагу суду, що посилання позивача на примітку до ст. 210 КУпАП є безпідставними та не обгрунтованими.

Зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 496 від 07.10.2024 громадянину ОСОБА_1 було роз?яснено під особистий підпис зміст статті 63 Конституції України та також права та обв?язки, передбачені статтею 268 КУпАП та дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

09.10.2025 громадянин ОСОБА_1 з`явився на розгляд справи, що підтверджується записом в журналі реєстрації відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим за номенклатурою 2024 року № 257.

При розгляді справи був присутній особисто, провину визнав щодо невчасного оновлення облікових даних, повідомив, що з 09.10.2025 року, знаходиться на лікарняному, додаткових клопотань від громадянина не надходило, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи.

По завершенню розгляду справи про адміністративне правопорушення громадянину ОСОБА_1 оголошено резолютивну частину постанови № 1066 від 09.10.2025 та запропоновано отримати надрукований екземпляр протягом години.

Натомість громадянин ОСОБА_1 залишив ІНФОРМАЦІЯ_3 без копії постанови № 1066 від 09.10.2025.

Ураховуючи наведене, представник відповідача стверджує про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 судових витрат.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що постановою т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення № 1066 від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 07.10.2024 року встановлено, що в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_1 не оновлював свої особисті дані ні через ЦНАП, ні через електронний кабінет, ні за місцем проживання.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2024 року старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Стаття 254 КУпАП встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтями 258 цього Кодексу.

За приписами статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ТЦК та СП.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 статті 210 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на 18 травня 2023 року в Україні введений воєнний стан та загальна мобілізація.

З 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до пункту 47 Порядку № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (стаття 256 КУпАП).

Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка і висновки суду

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У справі судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 496 від 07.10.2024 позивачу ОСОБА_1 було роз?яснено під особистий підпис зміст статті 63 Конституції України та також права та обв`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, другий примірник протоколу отримав, що підтверджено підписом ОСОБА_1 .

Отже, позивачеві ОСОБА_1 було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за не оновлення даних у встановлений законом термін. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться 09 жовтня 2025 року, що підтверджується підписом останнього.

Записом в журналі реєстрації відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим за номенклатурою 2024 року № 257 підтверджено, що 09.10.2025 громадянин ОСОБА_1 з`явився на розгляд справи

Крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що при розгляді справи позивач був присутній особисто, провину визнав щодо невчасного оновлення облікових даних.

Суд взяв до уваги пояснення представника відповідача та вважає доведеним факт присутності позивача 09.10.2024 року під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, про оскаржувану полстанову та її зміст останньому було відомо. При цьому суд відхиляє посилання представника позивача на неправильну кваліфікацію правопорушення, зазначену у протоколі № 496 від 07.10.2024 року, оскільки вважає, що в протоколі було допущено технічну описку.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Доказів уточнення позивачем його персональних даних у строки, визначені Законом України № 3633-ІХ, суду не надано.

Отже, суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. При цьому суд відхиляє як необгрунтовані посилання представника позивача про відсутність можливості у позивача бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення через перебування на лікарняному. Також не знайшли свого підтвердження доводи про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2024 року не оновив свої особисті/персональні дані. Вказана обставина також підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

З огляду на викладене, позовні вимоги є та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А. В. Рябчун