Справа № 160/2825/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2025 року

м. Київ

справа №160/2825/24

адміністративне провадження №К/990/8694/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Білоуса О.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №160/2825/24 за позовом Приватного підприємства «Планета 2000» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеньь,

установив:

Приватне підприємство «Планета-2000» звернулося до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 серпня 2023 року:

- № від 21 серпня 2023 року яким згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 69.9 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на підставі п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України та відповідно до п. 521 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, збільшено ПП «Планета-2000» суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 813 333,75 грн з яких за податковими зобов`язаннями збільшено на 650 667 грн та за штрафними санкціями 1 626 66,75 грн;

- № від 21 серпня 2023 року, яким згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 69.9 ст. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на підставі п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України та відповідно до п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, збільшено ПП «Планета-2000» суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств у сумі 2 183 581 грн, з яких за податковими зобов`язаннями збільшено на 1 912 393 грн та за штрафними санкціями 270 642 грн;

- № від 21 серпня 2023 року, позивачу зменшено суму податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України у сумі 1 049 428 грн та зменшено суму податкового кредиту за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 1 032 406 грн;

- № від 21 серпня 2023 року, яким згідно п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до абзацу 3 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, у зв`язку з порушенням п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2019 рік у сумі 181 120 грн та за ІІІ квартал 2021 року у сумі 1 290 830 грн.

- № від 21 серпня 2023 року, яким за порушення п. 10 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 69.9 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п. 5, п. 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано суму штрафних санкцій у сумі 5 100,00 грн;

- № від 21 серпня 2023 року, яким за порушення ч. 12 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 69.9 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої» застосовано суму штрафних санкцій у суму 10 000,00 грн;

- № від 21 серпня 2023 року, яким згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 69.9 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на підставі п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України та відповідно до п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, збільшено ПП «Планета-2000» суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 8 953,46 грн з яких за податковими зобов`язаннями збільшено на 7 171,13 грн та за штрафними санкціями 1 782,33 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 30 жовтня 2024 року у відкритому судовому засіданні (повний текст постанови складено 04 листопада 2024 року), а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 28 лютого 2025 року.

Водночас у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач покликається на те, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник зауважує, що первинну касаційну скаргу було подано у встановлені статтею 329 КАС України строки. Крім того, посилається на практику Верховного Суду щодо питання поновлення строків. Також цитує частину п`яту статті 333 КАС України. На думку заявника вказані обставини є поважнами підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 05 грудня 2024 року, від 14 січня 2025 року та від 10 лютого 2025 року касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.

Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Однак, звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, відповідач так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які було вказано Верховним Судом.

Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Також Верховний Суд не приймає до уваги й доводи скаржника щодо подання ним повторної (чергової) касаційної скарги в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, з огляду на те, що частина п`ята статті 333 КАС України не змінює загальні строки реалізації особою права на касаційне оскарження, які встановлені статтею 329 КАС України, а є імперативною нормою процесуального закону, яка встановлює для суб`єктів владних повноважень граничний (присічний) строк на касаційне оскарження судових рішень.

Посилання на дослідження судової практики Верховного Суду, само по собі не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку, без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №160/2825/24 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді О. В. Білоус

М. М. Яковенко