Справа № 300/8720/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2025 р. справа № 300/8720/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо мобілізації ОСОБА_1 .
Адміністративний позов обґрунтований тим, що 19.08.2024 ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, позивач не погоджується із такими діями відповідача, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію він не підлягав призову на військову службу. Вказує, що згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №695 від 06.03.2024 ТОВ Балтук має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення підприємства в особливий період. При цьому, відповідно до відомостей з додатку Дія, ОСОБА_1 був заброньований на період мобілізації та на воєнний час до 19.08.2025. Відтак, просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що 19.08.2024 працівниками 4-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було здійснено перевірку військово-облікових документів ОСОБА_1 , в ході якої встановлено їх відсутність. Для з`ясування обставин перебування на військовому обліку, позивача було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Прибувши о 10:00 год до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 оператором системи Оберіг з`ясовано, що позивач є військовозобов`язаним та відповідно до актуальної в системі інформації підлягає мобілізації. Представник відповідача стверджує, що відстрочки від призову, у тому числі бронювання за підприємством, за позивачем не значилося, а тому останній направлений на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби. У зв`язку із тим, що позивач за станом здоров`я є придатним до військової служби, підстав для відстрочки не встановлено, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №294 від 19.08.2024 ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які 19.08.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_1 , із подальшим зняттям з військового обліку.
Однак, після винесення наказу про призов на військову службу, набувши статусу військовослужбовця, ОСОБА_1 повідомив, що його заброньовано 19.08.2024 о 16:09 год. Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначає, що враховуючи обставину, що позивач вже являвся військовослужбовцем та те, що під час бронювання були допущені суттєві помилки, а саме не зазначено військово-облікового документа, військово-облікової спеціальності, така бронь є недійсною, у зв`язку із чим її було скасовано. Представник відповідача наголошує, що процедура мобілізації позивача здійснена на підставі та в межах чинного законодавства. Окрім того, вважає, що задоволення вимог позивача не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача. Оскільки ОСОБА_1 мобілізований та продовжує перебувати на військовій службі, задоволення позову не потягне за собою припинення відносин військової служби для позивача.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував таке.
ОСОБА_1 27.06.2024 прийнятий на роботу до ТОВ Балтук на посаду комплектувальника товарів до підрозділу національної логістики Івано-Франківськ, що підтверджується записом №5 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06.06.2022 (а.с.18-19).
З огляду витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 19.08.2024 №294 солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до в/ч НОМЕР_1 (а.с.76).
Вважаючи дії відповідача щодо його мобілізації протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Разом із тим, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:
1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;
2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;
3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Згідно зі ст. 1 Закону України Про оборону України воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України Про правовий режим воєнного стану.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України Про правовий режим воєнного стану воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно ст. 4 Закону №3543-XII з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до ст. 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку.
Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами ст.24 Закону №3543-XII бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.
Згідно з вимогами ст.25 вказаного Закону бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють:
1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі якщо це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів;
2) на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі якщо це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);
3) на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань;
4) на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Військовозобов`язані, зазначені у частині першій цієї статті, не підлягають прийняттю на службу у військовому резерві.
Механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють: в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів; на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, коли це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень); на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період визначає Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Серед матеріалів справи міститься копія наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.03.2024 №695 відповідно до якого, ТОВ Балтук є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (а.с.16-17), а отже положення Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 підлягають врахуванню для вирішення спірних правовідносин.
Згідно з п. 12 Порядку № 76 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочки Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органу Міноборони).
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідного підрозділу розвідувального органу Міноборони).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа та організація видають військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Витяг, засвідчений підписом керівника та скріплений печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно з додатком 4.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки, відповідний підрозділ розвідувального органу Міноборони), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більш як п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З аналізу наведеного слідує, що приписами Порядку № 76 чітко визначено, що військовозобов`язаному під розпис видається витяг з рішення Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних, за формою згідно з додатком 3.
Тобто, саме такий витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного підприємства, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки у зв`язку із бронюванням.
Також суд звертає увагу, що згідно з абзацом 1 п. 2 Порядку № 76 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, погодженими Міноборони (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органі Міноборони, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони), в паперовій та/або електронній формі або в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 р. № 650 Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану.
Так, Порядком бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 р. № 650 (далі - Порядок (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин)) визначано механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу, зокрема, на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (далі - установи).
Для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 (в.т.ч. підприємства, установи та організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період) цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій для бронювання військовозобов`язаних (далі - Єдиний перелік), до якого включаються державні органи, підприємства, установи. Включення державного органу, підприємства, установи до Єдиного переліку здійснюється на підставі поданого Мінекономіки або державним органом повідомлення про включення до Єдиного переліку (далі - повідомлення), яке формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття його змісту. Бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками засобами Порталу Дія. Списки подаються державними органами, підприємствами, установами, які включені до Єдиного переліку. (п.1, п.3, п. 5, п.12, п. 13 Порядку).
Відповідно до п. 22 Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) за заявою працівника в електронній формі, поданою засобами Порталу Дія, може формуватися витяг про бронювання військовозобов`язаного (далі - витяг), який є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Витяг формується в електронній формі засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття його змісту. Витяг надсилається засобами Порталу Дія в електронний кабінет користувача (п. 23 Порядку).
Пунктом 24 Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що Витяг містить інформацію про: повне найменування державного органу, підприємства, установи; код державного органу, підприємства, установи згідно з ЄДРПОУ; прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) військовозобов`язаного; дату народження військовозобов`язаного; реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); серію (за наявності) та номер (за наявності) військово-облікового документа військовозобов`язаного або унікальний номер запису в Реєстрі військовозобов`язаних; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на обліку; дату формування витягу; номер витягу; строк дії відстрочки.
Витяг повинен містити унікальний електронний ідентифікатор (QR-код), який формується автоматично (п. 26 в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
Перевірка витягу проводиться з використанням електронних пристроїв шляхом зчитування унікального електронного ідентифікатора (QR-коду), який забезпечує перевірку даних в Реєстрі військовозобов`язаних.
З вищенаведеного суд дійшов висновку, що крім витягу з рішення Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних, за формою згідно з додатком 3, належним документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки, в межах даної справи, є також витяг про бронювання військовозобов`язаного, отриманий через Портал Дія, за результатами вжитих, зокрема, Мінекономіки заходів.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до абз. 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Також за приписами пункту 15 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний організовувати, серед іншого, проведення перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку.
Таким чином, на органи ТЦК покладено обов`язок щодо перевірки відомостей щодо заброньованих осіб з метою недопущення протиправних дій стосовно особи.
Згідно з положеннями листа Міністерства оборони України від від 25.07.2024 р. № 220/25/ВихЗПІ/32 підставою для відмови ТЦК та СП у зарахуванні військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік може бути зазначення в рішенні Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного неправильної інформації про:
прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), рік народження, військово-облікову спеціальність (профіль);
найменування (повне та скорочене) та місцезнаходження органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації;
код згідно з ЄДРПОУ (за наявності).
З огляду на викладене слідує, що неправильне зазначення (незазначення), в документі про бронювання, зокрема, військово-облікової спеціальності може слугувати підставою для відмови органу ТЦК та СП у зарахуванні військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 19.08.2024 близько 10:00 год було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було з`ясовано, що позивач є військовозобов`язаним та у нього немає відстрочки від призову, зокрема, у зв`язку із бронюванням. Після чого ОСОБА_2 було направлено для проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби, за результатами обстеження та висновками якої позивач був визнаний придатним до військової служби. Про ознайомлення з постановою ВЛК свідчить підпис ОСОБА_1 , поставлений ним власноруч (а.с.74).
За наслідками проведених заходів, 19.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 294 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", яким направлено ОСОБА_1 19.08.2024 для проходження військової служби під час мобілізації до складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 76).
Аналізуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що станом на момент проведення мобілізаційних процедур (з`ясування оператором системи "Оберіг" інформації щодо наявності бронювання, проходження ВЛК та винесення наказу про призов на військову службу) у позивача не було належних документів для підтвердження наявності у нього підстав для відстрочки від мобілізації у зв`язку з бронюванням та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу у встановлений законодавством спосіб.
Разом з тим, за приписами Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (п.8), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, в тому числі, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (п.34 ст. 37 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів").
Суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Вказаний висновок узгоджений також з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 18 січня 2024 року у справі №280/6033/22.
Також суд зауважує, що після направлення позивача в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 наказ про мобілізацію є реалізованим, що свідчить про виникнення нових правовідносин між військовою частиною НОМЕР_1 та позивачем, які стосуються не мобілізації, а проходження військової служби, а тому визнання протиправними дій щодо мобілізації, скасування наказу про мобілізацію без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби, не відновить початковий стан і не призведе до бажаного позивачем результату, який він переслідує у цьому позовному провадженні.
Враховуючи наведені вище обставини та норми закону, суд виснує, що підстави для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо мобілізації ОСОБА_1 відсутні.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно відповідно до практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.