Справа № 260/6191/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6191/24 пров. № А/857/1657/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

за участю секретаря Березюка Д.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Перечинської міської ради Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 260/6191/24 (ухвалене головуючим суддею Іванчулинець Д.В. у м. Ужгород, повне судове рішення складено 25 листопада 2024 року) у справі № 260/6191/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області, Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісності України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Перечинської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними дії Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, що створена виконавчим комітетом Перечинської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини.

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 27.03.2024 року, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини;

зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, що створена виконавчим комітетом Перечинської міської ради, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначенні грошової компенсації на підставі підпункту 9 пункту 14 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 (в редакції з постанови Кабінету Міністрів України № 846 від 11.08.2021).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 27.03.2024 року, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини. Зобов`язано Комісію щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, що створена виконавчим комітетом Перечинської міської ради, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про взяття на квартирний облік знав про наявність у позивача майна (на праві приватної власності) та користування таким з іншими особами, які не є членами сім`ї позивача, констатував про необхідність поліпшення житлових умов, що в свою чергу викликало у позивача законні очікування на їх поліпшення або компенсацію.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комісія щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісності України дотрималася процедури його прийняття та діяв в межах, спосіб та на підставі чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства. Відтак, у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій цієї Комісії щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», у зв`язку із інвалідністю ІІ-групи пов`язаної із захистом Батьківщини, слід відмовити.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Перечинська міська рада Закарпатської області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову та в цій прийняти нове, яким відмовити в позові повністю.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що для прийняття позитивного рішення про призначення грошової компенсації особі з інвалідністю необхідно підтвердити факти перебування заявника та усіх членів його сім`ї, на яких нараховуватиметься грошова компенсація, на квартирному обліку. Оскільки позивач володіє житловим будинком з житловою площею 57,8 кв.м то відмова Комісії у призначенні грошової компенсації є правомірною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 788761 від 16.08.2022 (а.с.6, 12).

В результаті захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності 70%, що підтверджується Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках № 046885 від 16.08.2022 (а.с.13).

26.12.2022 Виконавчим комітетом Перечинської міської ради взято ОСОБА_1 на квартирний облік в позачерговий список, включено в склад сім`ї дружину ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням № 246 від 26.12.2022 (а.с.14).

09.03.2023 Виконавчим комітетом Перечинської міської ради створено комісію щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, затверджено положення про цю комісію, що підтверджується рішенням № 48 від 09.03.2023 (а.с.15, 16).

У подальшому позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Виконавчим комітетом Перечинської міської ради із заявою про призначення грошової компенсації.

Однак, рішенням Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та осіб з інвалідністю, внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, деяких категорій осіб, які брали участь в Революції Гідності (далі - Комісія), про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 27.03.2024 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на підставі підпункту 9 пункту 14 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 (в редакції з постанови Кабінету Міністрів України № 846 від 11.08.2021).(а.с.17).

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, основи їх соціального захисту, що включає встановлення пільг визначено Законом України № 3551-XII від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551). Даний Закон спрямований на захист ветеранів війни, зокрема, шляхом виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни.

Статтею 2 Закону № 3551 визначено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни (ч. 4 ст. 2 Закону №3551).

Поняття і зміст статусу ветеранів війни та осіб, на яких поширюється чинність цього закону наводиться в Розділі II Закону №3551.

Так, статтями 5 та 6 Закону №3551 визначено коло осіб, які є учасниками бойових дій та осіб, які належать до учасників бойових дій (визнаються такими).

В статті 7 Закону №3551 наведено перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Статтями 8 та 9 Закону №3551 закріплено коло осіб, які визнаються учасниками війни та інших осіб, які вважаються учасниками війни.

У статті 10 Закону №3551 визначено осіб, на яких поширюється чинність цього Закону.

Як згадувалось вище, що позивач є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 788761 від 16.08.2022 (а.с.6, 12)., а відтак на нього поширюються гарантії визначені наведеними вище нормативними актами.

За приписами п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону №3551 учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються, зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Статтею 1 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) зазначено, що відповідно до Конституції України громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Згідно ст. 48-1 ЖК України порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відтак, на законодавчому рівні встановлено право громадян на грошову компенсацію за належні їм для отримання жилі приміщення.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, визначає Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719 (далі - Порядок № 719).

Відповідно до п. 1 Порядку № 719 цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для сімей осіб, визначених пунктами 2-5 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов (далі - одержувач грошової компенсації), включені до списків осіб, які користуються правом позачергового (першочергового) одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пунктах 2 і 3 цього Порядку (далі - квартирний облік).

Згідно до п. 3 Порядку № 719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Згідно п. 4 Порядку № 719 грошова компенсація виплачується у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених абзацами сьомим і восьмим пункту 18 цього Порядку, в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Згідно з п. 7 Порядку № 719 заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа подають в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Як було встановлено колегією суддів, Комісією було відмовлено позивачу в призначенні грошової компенсації на підставі пп. 9 п. 14 Порядку № 719.

Відповідно до пп. 9 п. 14 Порядку № 719 комісія відмовляє заявнику в призначенні грошової компенсації підстав зокрема 9) заявник та члени його сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії російської федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації.

Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Разом з цим, як вірно зазначив суд першої інстанції, Комісія не врахувала, що в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 проживає семеро осіб, що підтверджується довідкою від 16.06.2023.

Відтак, площа, що припадає на позивача та його дружину є меншою від встановленої ст. 47 ЖК України.

Як згадувалось вище, Виконавчим комітетом Перечинської міської ради взято позивача на квартирний облік в позачерговий список, включено в склад сім`ї дружину ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням№ 246 від 26.12.2022.

Приймаючи рішення про взяття позивача на квартирний облік, Перечинською міською радою була врахована наявність у позивача права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Саттею 40 ЖК України визначені випадки, коли громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Так, на момент розгляду Комісією заяви позивача про виплату грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, рішення про зняття позивача з квартирного обліку Перечинською міською радою не приймалося, а рішення про взяття його на такий облік є чинним.

Відтак, колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що позивач вважається особою, яка потребує поліпшення житлових умов, а тому останній законно очікував на грошову компенсацію звертаючись із відповідною заявою.

Беручи до уваги наведене вище, суд апеляційної інстанції погоджується, що для ефективного захисту порушених прав позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанови № 719 та зобов`язати Комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової компенсації відповідно до Постанови № 719.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Перечинської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 260/6191/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року