Справа № 320/3501/25
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

320/3501/25

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 березня 2025 року Київ № 320/3501/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., ознайомившись із скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Зодіак-СБ” на бездіяльність державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Зодіак-СБ” звернулось зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить суд:

“Визнати дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 34968768 Наталії СТЕЦЕНКО незаконними та скасувати постанови ВП № 74697121, № 74696918, № 74696834, № 74697009, № 73009022 від 02.04.2024 року, № 73009022 від 02.04.2024 року. № 73009022 від 19.03.2024 року, № 73009022 від 19.10.2023 року.”.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 позовну заяву залишено без руху.

У вказаній ухвалі судом встановлена невідповідність позовної заяви вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, вказано про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду із посиланням на реквізити ухвали:

- оригіналу позовної заяви, з додержанням вимог ст.ст. 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України та її копій відповідно до кількості учасників справи з уточненим складом відповідачів;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин пропуску;

У подальшому, до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків від Товариство з обмеженою відповідальністю “Зодіак-СБ”.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом акцентовано, що відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду як суду першої інстанції подаються позовні заяви. Звернення із скаргами на дії/бездіяльність державного виконавця чинним законодавством України до адміністративних судів не передбачено.

Проте, позивачем проігноровані вказані вимоги суду щодо належного оформлення звернення до суду.

Щодо поданого клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно із частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З тексту поданої скарги вбачається, що позивач дізнався про оскаржувані постанови у червні 2024 року, звернувся зі скаргою на такі постанови державного виконавця до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2024 у справі №487/1539/23 провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, роз’яснено, що оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, накладеного постановою державного виконавця. Підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.10.2024 у справі №487/1539/23 ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.07.2024 залишено без змін.

Проте, з даною скаргою позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду лише 20 січня 2025 року, з пропуском строку, встановленого ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому, не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду заявник вказує: «від дати винесення постанови Миколаївським апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах, ТОВ «Зодіак-СБ» очікував постанову суду повній редакції, далі неодноразове прохання та звернення до начальника Дарницького відділу ДВС в м. Києві щодо врегулювання питання по отриманню інших постанов № 74697121, № 74696918. № 74696834, мої робочі від’їзди по виробничим питанням а також розгляди справ у Верховному суді у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду, де справа розглядалася відносно Скаржника який постійно подавав скарги до судів різних інстанцій по справі № 487/1536/23 та справа № 487/1539/23 призвели до затягування термінів на подачу скарги до суду».

Даючи оцінку доводам позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду, суд враховує, що питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

В той же час, в позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення з даним позовом до суду, представником позивача не заперечується факт того, що позивач знав про порушення своїх прав, не заперечується і факт пропуску строку звернення до суду щодо його оскарження.

Суд вважає неповажними наведені у заяві причини пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з тим, що звернення з відповідними запитами, клопотанням про витребування доказів, не змінює момент, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ці дії не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду, за захистом порушеного права, якого звернувся позивач.

Обставини, на які посилається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки не перешкоджали зверненню до суду в установлений строк.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості подати позов у встановлений строк.

Доказів наявності об`єктивних перешкод для подання позову в межах встановленого строку, позивачем не надано.

Крім іншого, в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 роз’яснено порядок та розміри сплати судового збору.

Звернуто увагу, згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, ставки сплати судового збору визначені статтею 4 Закону України "Про судовий збір", де вказано, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" передбачено, що з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Також, згідно із частиною третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До матеріалів такої скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3028 грн., на виконання вимог ухвали суду позивачем додатково додано доказ сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Враховуючи, що предметом спору заявником визначені постанови ВП № 74697121, № 74696918, № 74696834, № 74697009, № 73009022 від 02.04.2024 року, № 73009022 від 02.04.2024 року. № 73009022 від 19.03.2024 року, № 73009022 від 19.10.2023 року, судовий збір сплачений не у належному розмірі.

Отже, позивач не усунув недоліки позовної заяви в установлений судом строк.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на невиконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 щодо усунення недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Зодіак-СБ”.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви і додані до неї документи надіслати позивачу.

3. Довести до відома, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Жукова Є.О.