Справа № 440/2065/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/2065/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить /з урахуванням уточненого позову/:

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/000091/1 від 16 вересня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2024/000298 від 16 вересня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/000140/1 від 13 листопада 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2024/000489 від 13 листопада 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA903210/2024/000004/1 від 09 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903210/2024/000433 від 09 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903000/2024/000163/1 від 09.12.2024,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/001514 від 09 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903000/2024/000164/1 від 09 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/001513 від 09 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903210/2024/000005/1 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903210/2024/000440 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/000170/1 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903200/2024/001547 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/000169/1 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903200/2024/001545 від 16 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/00178/1 від 25 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903200/2024/001574 від 25 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903210/2024/000006/1 від 26 грудня 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903210/2024/000442 від 26 грудня 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903000/2024/000156/1 від 29 листопада 2024 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903150/2024/000532 від 29 листопада 2024 року,

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА903150/2025/000008/1 від 03 лютого 2025 року,

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903150/2025/000085 від 03 лютого 2025 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 24.02.2025 позов залишено без руху, оскільки із змісту наданого до суду позову неможливо встановити обставини, підстави та предмет позову (позов поданий без нумерації та без єдиного логічного змісту за текстом та викладом обставин, без єдиного опису додатків).

28.02.2025 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху позивачем надано до суду уточнений позов без нумерації сторінок на 25 аркушах без опису додатків щодо кожної позовної вимоги.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень встановлено, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, в силу приписів статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними та скасування Рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів: №UА903000/2024/000091/1 від 16 вересня 2024 року, №UА903000/2024/000140/1 від 13 листопада 2024 року, № UA903210/2024/000004/1 від 09 грудня 2024 року, №UA903000/2024/000163/1 від 09.12.2024, №UA903000/2024/000164/1 від 09 грудня 2024 року, №UA903210/2024/000005/1 від 16 грудня 2024 року, №UА903000/2024/000170/1 від 16 грудня 2024 року, №UА903000/2024/000169/1 від 16 грудня 2024 року, №UА903000/2024/00178/1 від 25 грудня 2024 року, №UА903210/2024/000006/1 від 26 грудня 2024 року, №UА903000/2024/000156/1 від 29 листопада 2024 року, №UА903150/2025/000008/1 від 03 лютого 2025 року, має майновий характер, оскільки безпосереднім наслідком оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів є зміна майнового стану позивача.

Оцінюючи пов`язаність вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує, що підстави позову, у даному випадку, є різними, індивідуальними, оскільки було прийнято різні рішення про коригування митної вартості, щодо різних партій товару, переміщених через митний кордон України, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення.

У змісті уточненої позовної заяви не зазначений опис доказів (додатків) щодо кожної окремої позовної вимоги.

В свою чергу, відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Таким чином, оскільки позивачем у даній позовній заяві об`єднано вимоги, які за заявленим предметом та підставами не можуть бути розглянуті одночасно, суд не вбачає наявності підстав для відкриття провадження у справі, оскільки зазначені недоліки позовної заяви свідчать про її невідповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що допущене позивачем порушення не є формальним, оскільки фактично унеможливлює розгляд справи за вимогами, не пов`язаними між собою підставою їх виникнення та відповідними доказами.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Оскільки позивачем не наведено пояснень, які б свідчили, що заявлені вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, позивач не заявив клопотання щодо необхідності об`єднання заявлених вимог в одне провадження, а наявні у позовній заяві обставини за своїм змістом фактично містять обґрунтування вимог за окремими позовами, приймаючи до уваги викладене у сукупності, з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, дотримання принципу рівності перед законом і судом, що відповідає міжнародним стандартам, зокрема частині 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві час на усунення її недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви приведеною у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, із заявленими вимогами, що мають єдині підстави виникнення та доказування яких спирається на однакові докази, або подати до суду окремі позови у відповідності до визначеного позивачем предмета спору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (із наступними змінами і доповненнями).

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання суб`єктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік» з 01.01.2025 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16 березня 2020 у справі № 1.380.2019.001962, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Під час імпорту товару особа сплачує митні платежі, базою для нарахування яких є митна вартість товару.

Враховуючи, що прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про коригування митної вартості призводить до збільшення обов`язкових платежів до бюджету, судовий збір слід обчислювати, виходячи з різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідної митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої контролюючим органом у відповідному рішенні.

Такі висновки суду узгоджуються зі змістом частини сьомої статті 55 Митного кодексу України, якою встановлено порядок випуску товарів у вільний обіг у випадку прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Зокрема, положеннями вказаної статті передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Отже, наведене свідчить, що під час коригування контролюючим органом митної вартості товарів саме покладення на особу обов`язку сплати додаткових митних платежів становить втручання у майнові права такої особи, тому розмір таких додаткових митних платежів, а не безпосередньо різниця між заявленою та скоригованою митною вартістю, і є базою для розрахунку розміру судового збору.

Із змісту позовної заяви висновано, що позивач просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до яких митна вартість товару збільшена відповідачем.

Тобто, предметом спору є різниця між митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, встановленою митницею внаслідок коригування, та згідно з приписами ст. 279 МК України становить базу оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, а отже є загальною сумою майнових вимог позивача.

Разом з тим, з рішень про коригування митної вартості товарів суд не може встановити розмір мита, який необхідно буде доплатити позивачу для випуску товару у вільний обіг.

Позивач також не надав до суду інформації щодо різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, що позбавляє суд можливості розрахувати та перевірити суму судового збору, необхідного для сплати за вищезазначені вимоги майнового характеру.

Суд зауважує, що представником позивача у позовній заяві наведена загальна сума ціни позову, однак, розрахунок ціни позову не зазначений та не деталізований щодо кожної окремої майнової вимоги по відношенню до кожного окремого рішення про коригування митної вартості товару.

Крім того, суд зазначає, що вимоги про скасування карток відмови є окремими немайновими вимогами, за які сплачується судовий збір за кожну окрему немайнову вимогу.

Також у підставах та обставинах позову відсутній опис та розрахунок коригування митної вартості товару щодо кожного оспорюваного рішення відповідача з ідентифікацією до окремої вантажно-митної декларації із посиланням на докази, якими такі підстави та обставини підтверджуються.

У змісті позову відсутній опис доказів (додатків), якої окремої позовної вимоги стосується кожний доказ та яку підставу (обставину) підтверджує.

Таким чином, з метою усунення даного недоліку позивачу необхідно самостійно обчислити (з урахуванням правових висновків даної ухвали) суму судового збору, сплатити таку, у разі необхідності), а також надати суду доказ його сплати.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на те, що позивачем вживалися заходи з метою усунення недоліків позовної заяви, під час усунення недоліків допущено інші недоліки позовної заяви, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- уточнену позовну заяву приведену у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, із заявленими вимогами, що мають єдині підстави виникнення та доказування яких спирається на однакові докази, або подати до суду окремі позови у відповідності до визначеного позивачем предмета спору з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали суду;

- платіжного документа про сплату судового збору: 1) щодо кожної окремої майнової вимоги (навести розрахунок ціни позову (суму митних платежів обчислених позивачем та визначених відповідачем за кожне окреме рішення про коригування митної вартості товару); 2) щодо кожної окремої немайнової вимоги;

Роз`яснити, що у випадку неусунення у встановлений строк недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.І. Бевза