Справа № 120/5885/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

04 березня 2025 р. Справа № 120/5885/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крапівницької Н. Л., розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 120/5885/23 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2016 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

04.02.2025 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 12.09.2023 року. Вказана заява мотивована тим, що відповідачем не в повному обсязі виконане зазначене рішення, а саме: ним нараховано індексацію в меншому розмірі, адже при розрахунку її та премії позивача, що мало наслідком зменшення індексації грошового забезпечення, яка підлягала до виплати позивачу, з 52 268,37 гривень до 0,00 гривень.

Суд зауважує, що оскільки розгляд цієї справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, відтак суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказана правова норма має на меті забезпечення виконання судового рішення і підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі №804/2076/17 висловлено позицію, що наявність самого лише факту відсутності певного результату не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність.

Таким чином, певні наслідки, встановлені нормами статті 382 КАС України, можуть настати у разі невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин.

Суд звертає увагу, що доводи поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зводяться в цілому до обгрунтування протиправності дій відповідача під час виконання рішення суду в частині нарахування та виплати в належному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року в належному розмірі.

Проте, суд зауважує, що з огляду на заявлені позивачем мотиви заяви підстави для застосування саме ст.382 КАС України відсутні.

При вирішення даного питання, суд також враховує правову позицію щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, яка викладена у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №823/1265/16, від 23.12.2020 року у справі № 704/1167/19.

Суд звертає увагу позивача, що правовідносини щодо визначення розміру індексації грошового забезпечення, обрахунку такої індексації не були предметом судового розгляду у справі № 120/5885/23.

Судом, під час винесення рішення від 12.09.2023 у справі №120/5885/23 надавалась оцінка тому, чи вірно відповідачем застосовано базовий місяць січень 2016 для визначення розміру індексації грошового забезпечення, за наслідком чого зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Одночасно суд вважає за потрібне зазначити, що дії відповідача після виконання судового рішення, з якими не погоджується позивач, можуть свідчити про наявність нового спору між сторонами і позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом таких своїх прав та інтересів з окремим адміністративним позовом щодо визнання протиправними дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.