Справа № 597/1779/24
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2025-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №597/1779/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді Радченка В.Є.
при секретарі Чорнію Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: 48601, с. Солоне Товстенської селищної ТГ Чортківського району Тернопільської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кульгавець Сергій Михайлович (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: 48601, м. Заліщики, вул. С. Бандери, 26, Чортківського району Терноппільської області) до Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року заходу стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року заходу стягнення, відповідно до якого просить змінити захід адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянським Віталієм Володимировичем у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, зі штрафу на звільнення на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежитись усним зауваженням.
Свої вимоги обґрунтовано наступним. Постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянським Віталієм Володимировичем у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність товарів, які підлягають письмовому декларуванню, товар переміщувався відкрито та був заявлений до митного контролю інспектору митниці при усному опитуванні. Вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся. Вказує, що адміністративне стягнення у виді штрафу є непомірно тяжким для позивача, тому з урахуванням наведених обставин просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі.

02.12.2024 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області 15.04.2024 р. на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, підтверджується належними та допустимими доказами.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23.12.2024 року справу № 597/1779/24 передано на розгляд Галицькому районному суду м. Львова.
17.01.2025 року справа № 597/1779/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кульгавець Сергій Михайлович, до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року заходу стягнення надійшла на адресу Галицького районного суду м. Львова.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату час та місце шляхом скерування судової повістки.
Згідно з інформацією поштового відстеження лист позивачу не вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Згідно з інформацією поштового відстеження лист представнику позивача вручено особисто.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату час та місце шляхом скерування судової повістки.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено наступне. 29.10.2024 року постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянським Віталієм Володимировичем у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушенні митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 104760,73 грн.
З постанови у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року вбачається наступне. 09.09.2024 року близько 18 годин 35 хв. в зону митного контролю пункту Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну», смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Volkswagen Krafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у якому в якості водія слідував гр. України ОСОБА_1 , чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При проведенні митних формальностей даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, тому автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де в багажному відділенні без ознак приховування, було виявлено товар, який перевищує неоподатковану норму ввезення для громадян, а саме: сенсори для вимірювання рівня глюкози ТМ «Free Style Libre 2» кількістю 160 штук, які були поміщенні в 4 картонні коробки та знаходились серед особистих речей громадян. Особисті речі та товари, що не перевищували обмежену законодавством України кількість були пропущені гр. України ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.

Згідно з нормами ст. 366 Митного кодексу України «двоканальна система» це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Відповідно до ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами (ч.1 цієї статті).
Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 6 статті 264 МК України передбачено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи визначені цим Кодексом.
Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до норм ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Вбачаючи в діях позивача наявність ознак порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 471 МК України, стосовно ОСОБА_1 було правомірно складено протокол про порушення митних правил №1089/20900/24 від 09.09.2024 року.
Крім того, факт порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, не заперечується і самим позивачем.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 515 МК України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Нормами ст. 516 МК України встановлено, що визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Враховуючи те, що під час складання протоколу про порушення митних правил №1089/20900/24 позивачем не надано митному органу документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього не задекларованих предметів, митним органом, у відповідності до норм ст.ст. 515, 516 МК України, було призначено і проведено їх товарознавчу експертизу. Проведення вказаної експертизи було доручено експертам СЛЕД Держмитслужби.
Згідно з висновком експерта від 18.09.2024 № -0296, проведеного спеціалістами спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, встановлено що загальна вартість тимчасово вилученого предмету у справі про порушення митних правил №1089/20900/24 становить 349 200 грн.
Пунктом 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), передбачено, що на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
Відтак, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.

Враховуючи те, що в ході складення протоколу про порушення митних правил, позивачем не було надано посадовій особі митниці будь-яких документів щодо вартості виявлених у нього не задекларованих товарів, тому в порядку ст.516 МК України в справі призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України встановлено вартість предметів правопорушення.
Таким чином, висновок експерта СЛЕД Держмитслужби від 18.09.2024 року № -0296, складений експертом Мельниченком І., останній володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, експертизу проведено уповноваженим органом.
Відтак, висновок експерта від 18.09.2024 року № -0296 відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.
Зважаючи на викладене, вбачаючи в діях позивача наявність ознак порушення митних правил, вважаю, що стосовно ОСОБА_1 правомірно 09.09.2024 року було складено протокол про порушення митних правил №1089/20900/24 та 29.10.2024 року постановою №1089/20900/24 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України.
Одночасно, на думку суду, до ОСОБА_1 неможливо застосувати ст.22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був письмово задекларувати наявність товарів, переміщуваних через митний кордон.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова Львівської митниці від 29.10.20234 р. у справі про порушення митних правил №1089/20900/24, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, є законною, ухваленою повноважною особою в межах санкції даної статті. Тому суд не вбачає правових підстав для зміни заходу стягнення, застосований до ОСОБА_1 в межах, передбачених ч. 2 ст. 471 МК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Згідно з ст. 139 КАС України, судові витрати належить залишити за позивачем.
Керуючись ч. 3 ст.243 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: 48601, с. Солоне Товстенської селищної ТГ Чортківського району Тернопільської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кульгавець Сергій Михайлович (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: 48601, м. Заліщики, вул. С. Бандери, 26, Чортківського району Терноппільської області) до Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил № 1089/20900/24 від 29.10.2024 року заходу стягнення.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 04.03.2025 року.

Суддя В.Є. Радченко