Справа № 204/1116/25
Суддя: Чапала Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1116/25
Провадження № 2-а/204/20/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 лютого 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Чапали Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко С.С.,

представник позивача Воронкова Ю.В.,

представник відповідача Горбатова Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог, виклад позицій позивача та відповідача

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову №541 від 24 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 24 січня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №541 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн. На думку позивача, постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та не об`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже, не підтверджує наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обов`язок комунікації з відповідачем покладається на підприємство, на якому працює позивач, 04.03.2024 це підприємство отримало статус критичного та повинно було подати через портал Дія списки військовозобов`язаних, що за законом підлягають бронюванню, довідкою про результат бронювання за заявою №132 позивачу була надана бронь до 22.07.2025, в результаті позивач вважав, що його роботодавець виконав зобов`язання щодо взаємодії з ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто своєчасно подав списки військовозобов`язаних, що знаходяться на обліку в тому числі й у відповідача. Також позивач зазначив, що в протоколі зафіксовано два окремих самостійних правопорушення, тобто відповідач припустив ототожнення понять оновлення даних в порядку правил військового обліку та уточнення персональних даних. Окрім того зазначив, що вимоги абз. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 року у зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ. Однак у період з 18.05.2024 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача, Президент України лише приймав укази про продовження строку загальної мобілізації № 470/2024 від 23.07.2024 та № 741/2024 від 28.10.2024, які не є тотожними указу про загальну мобілізацію, який, наприклад, був прийнятий 24.02.2022 за № 65/2022. Позивач також звернув увагу суду, що, протокол №44 від 24.01.2025 року та оскаржувана постанова №541 від 24.01.2025 року були складені без присутності свідків адміністративного правопорушення, позивачу не було надано час скористатися правовою допомогою, та не було роз`яснено права, як того вимагає 268 КУпАП, відповідач формально підійшов до зазначеного обов`язку, вказавши місце у протоколі, де позивач повинен був поставити свій підпис. Оскільки позивач є юридично необізнаною особою, він не знав про те, що відповідач повинен був ознайомити його із його правами у відповідності до ст. 268 КУпАП. Відповідач, розглядаючи адміністративне правопорушення на підставі протоколу від 24.01.2024 року не прийняв до уваги той факт, що позивачем було оновлено дані 31.07.2024 року, а таким чином зазначене правопорушення не може вважатися триваючим. Окрім того відповідач, маючи доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів мав можливість перевірити дані, що не були уточнені позивачем та виявити правопорушення ще 31.07.2024 року. Тобто, відповідач мав всі реальні можливості виявити факт правопорушення позивача 31.07.2024 року, проте зазначений факт не був виявлений через бездіяльність відповідача, а таким чином, виходячи із положень ст. 38 КУпАП, відповідач пропустив строки притягнення позивача до відповідальності (а.с. 1-6).

07 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача Горбатова Г.А. зазначила, що ОСОБА_1 не звернувся у передбачений законом спосіб для уточнення даних в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, як того вимагає пп.1 п.2 ч.ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови № 541 від 24.01.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , суть правопорушення полягає в тому що 24.01.2025 об 09 год. 45 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час дії особливого періоду, було встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, а оновив свої облікові дані лише 31.07.2024, тобто з пропуском строку, встановленого Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено «інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження», чим порушив вищезазначену норму, тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Наведені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно): 1) через центр надання адміністративних послуг; 2) через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 3) у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр): 1) позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , 2) позивач оновив свої облікові данні лише 31.07.2024 року, про що зазначено у строчці «Звірка контактних даних». Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. У пред`явленому позові позивач не заперечує той факт, що він, будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, на виконання абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Сам по собі факт перебування на військовому обліку, наявність бронювання чи відстрочки не звільняє позивача від обов`язку уточнити свої персональні дані у встановленому порядку у вказаний вище період. Обов`язок щодо уточнення своїх облікових даних покладається саме на громадян України, а не на їх роботодавців. Відносно строків притягнення до відповідальності, представником відповідача зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України був складений не пізніше трьох місяців з моменту його виявлення, а саме: 24.01.2025 року під час особистого прибуття позивача до відповідача, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності не був порушений. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, але належне виконання обов`язку щодо дотримання правил військового обліку є обов`язком громадян України, за невиконання, якого передбачена відповідальність. Не знання законів не звільняє від відповідальності. Жодним нормативним актом не передбачений обов`язок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки викликати громадян України повісткою для взяття на військовий облік, зняття з військового обліку та уточнення особистих даних. На підставі викладеного, зазначила, що: 1) під час складання оскаржуваної постанови відсутні порушення процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, 2) вина позивача у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства; 3) оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства (а.с. 46-54).

14 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Воронкової Ю.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій зазначено, що згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Відповідно до ч. 5 ст. 5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом. Отже враховуючи те, що позивачем було оновлено дані 31.07.2024 року, що вбачається з його військово-облікового документу, відповідач мав доступ до його даних та мав змогу перевірити, які саме дані не були оновлені позивачем на день складання постанови №541 від 24.01.2025 року, що призвело до помилкового притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 80-86);

Також 20 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Воронкової Ю.В. надійшли додаткові пояснення позивача у справі, відповідно до яких звертається увага суду, що згідно Постанови КМУ від 5 червня 2024 р. № 650 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану», підприємства, установи та організації, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період, подають до Міноборони списки в електронній формі засобами Порталу Дія відповідно до Порядку бронювання засобами Єдиного державного вебпорталу або у паперовій та/або електронній формі за формою згідно з додатками разом з відповідним обґрунтуванням та довідкою про кількість військовозобов`язаних. В обґрунтуванні зокрема зазначається інформація про відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам, а також проведення уточнення ними даних щодо перебування на військовому обліку відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». У разі наявності сумніву щодо інформації, поданої підприємством, установою та організацією у додатках 1 і 2, або відповідності облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам орган, що прийняв рішення про визнання його критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, може запросити документальне підтвердження відповідної інформації. Тобто, у разі, якщо позивачем були б порушені строки оновлення даних, Міноборони не надало б рішення про бронювання (а.с. 98-99).

21 лютого 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача, у яких зокрема було зазначено, що згідно ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951- VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, відносяться зокрема дані про: місце проживання та місце перебування (п. 7), номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (п. 7-1); відомості про володіння іноземними мовами (п. 23), відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки (п. 25). Окрім того, місце проживання і зареєстроване/задеклароване місце проживання не є тотожними термінами (поняттями). Твердження позивача щодо можливості відповідача отримати персональні дані позивача з державних реєстрів України не відповідають дійсності, оскільки в Україні не існує державних реєстрів щодо: місця проживання та місця перебування громадянина (відповідно до вищенаведеного чинного законодавства України існує лише зареєстроване/ задеклароване місце проживання, внесене до реєстру територіальної громади), номеру засобів зв`язку та адреси електронної пошти громадянина, відомостей про володіння громадянином іноземними мовами, відомостей про проходження громадянином України програм підвищення кваліфікації, перепідготовки. Докази існування таких державних реєстрів в матеріалах даної справи відсутні. При цьому норми Закону № 1951-VIII визначають їх обов`язкову наявність та важливість внесення до Реєстру нарівні з іншими персональними даними призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Окрім того всупереч твердженням позивача та його представника згідно абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ обов`язок щодо уточнення своїх облікових даних покладається виключно на громадян України, а не їх роботодавців. Перебування на військовому обліку, наявність бронювання чи відстрочки не звільняє Позивача від обов`язку уточнити свої персональні дані у встановленому порядку у вказаний період (а.с. 90-92).

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також цією ухвалою залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувано у порядку ч. 3 ст. 80 КАС України у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП згідно постанови № 541 від 24.01.2025.

05 лютого 2025 року на адресу суду за допомогою функціоналу системи «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, підписана його представником адвокатом Воронковою Ю.В., у якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 звертатися до виконавчої служби для виконання постанови до ухвалення рішення по суті справи (а.с. 31-32).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено зважаючи на те, що норми ст.ст. 291, 299, 307 КУпАП є спеціальними по відношенню до норми ч.4 ст.150 КАС України: враховуючи факт оскарження позивачем постанови №541 від 24.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також відкриття провадження у справі за вказаним адміністративним позовом, відповідно оскаржувана постанова №541 від 24.01.2025 року складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 , є такою, що не набрала законної сили, та не підлягає виконанню до моменту ухвалення остаточного рішення у даній справі в силу прямого припису ч.2-3 ст. 299 КУпАП (а.с. 35-36).

Також 05 лютого 2025 року на адресу суду за допомогою функціоналу системи «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви, підписана його представником адвокатом Воронковою Ю.В., у якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 звертатися до виконавчої служби для виконання постанови до ухвалення рішення по суті справи (а.с. 37-38).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року вказана заява була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків, які у встановлений строк усунуті не були (а.с. 41-42).

Представник позивача адвокат Воронкова Ю.В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у позовній заяві, наголошувала на тому, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою що прийнята відповідачем з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача та третьої особи Горбатова Г.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені нею у відзиві на позовну заяву, а також у запереченнях на додаткові пояснення позивача.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 24 січня 2025 року старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складено протокол №44 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с. 71-72).

У протоколі №44 від 24 січня 2025 року зазначено, що громадянин ОСОБА_1 з`явився о 09 год. 45 хв. 21 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою проходження військово-лікарської комісії. Громадянина ОСОБА_1 було взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 27.05.2010 року. Громадянин ОСОБА_1 не звернувся до ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, як вимагає пп.1 п.2 ч.ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Зазначений Закон України набрав чинності 18.05.2024 року. Гранична дата уточнення особистих даних приходиться на 16.07.2024 року.

Громадянину ОСОБА_1 при складанні протоколу №44 від 24 січня 2025 року роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу. Окрім того, у графі «пояснення» ОСОБА_1 зазначив, що усі його дані були актуальні та відправлялись на бронювання фірмою АВ метал груп (а.с. 72).

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 за протоколом №44 від 24 січня 2025 року та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. (а.с. 69-70). Копію постанови №541 від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 отримав 24.01.2025 року про свідчить особистий підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідній графі постанови (а.с. 70).

Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення № 541 від 24.01.2025, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Отже, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що позивач у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

ІV. Релевантні джерела права й акти їх застосування. Висновки суду, оцінка аргументів, наведених учасниками справи

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, який діє і до тепер.

Відповідно до положень абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону №3543-ХІІ у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX (які набрали чинності 18.05.2024), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону № 3543-ХІІ посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закону № 2232-ХІІ).

За положеннями частини 10 статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 року №3696-IX (далі Закон № 3696-ІХ), який набув чинності 19 травня 2024 року, стаття 210-1 КУпАП викладені в такій редакції:

«Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Судом встановлено, що адміністративне стягнення накладено на позивача за не уточнення даних протягом наданих 60 діб з дня набрання чинності Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX (18.05.2024).

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, у не уточненні своїх даних, не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом невиконання належних дій у визначені дату та час.

Наведеним вище приписом Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язок громадян -військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Тобто, позивач мав уточнити дані у період з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року.

Суд зауважує, що уточнення даних в будь-який інший день після 17.07.2024 року утворює склад такого правопорушення, яке передбачено статтею 210-1 КУпАП.

З огляду на це, всупереч твердженням позивача, суд вважає днем вчинення правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, день, коли позивачем не вчинені дії, які він повинен вчинити у визначений Законом строк, тобто 17.07.2024 року.

У протоколі №44 від 24.01.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП зазначено, що днем виявлення вчиненого правопорушення є 21.01.2025 року під час коли позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою проходження військово-лікарської комісії (а.с. 19). Доказів того, що вказане правопорушення було виявлено раніше, суду не надано. Відносно зауважень позивача стосовно того, що відповідач мав можливість виявити вказане правопорушення раніше, суд виходить з того, що ч. 7 ст. 38 КУпАП визначає строки накладення адміністративного стягнення за вчинення в особливий період правопорушення, передбаченого статтею 210-1 саме виходячи з дня його виявлення, а не з дня, коли орган, уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення мав можливість його виявлення, що загалом відповідає логіці розрізняти момент вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, та момент його виявлення, втіленій законодавцем у нормі ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

На підтвердження своєчасності уточнення даних позивачем надано копію довідки про результат бронювання за заявою №132, відповідно до якої навпроти ПІБ ОСОБА_1 09.07.1990 стоїть відмітка «Заброньовано до 22.07.2025» (а.с. 12), а також копію Повідомлення про бронювання військовозобов`язаного, де зазначено, що ОСОБА_1 , який працює в ТОВ «АВ Метал Груп» на посаді «Адміністратор систем Відділ ІТ» відповідно до наказу Мінекономіки Є-бронювання, постанови КМУ №650 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 12 місяців до 22.07.2025 року (а.с. 13).

У той же час абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року (включно), а саме:

- шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відтак частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з відповідними змінами, визначено способи, якими відповідні суб`єкти зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Відносно посилання позивача на те, що відповідач мав і має можливість отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (в тому числі публічними) базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, суд звертає увагу, що жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, адреси електронної пошти тощо.

Відносно тверджень позивача, що у процесі бронювання відповідно до вимог Постанови КМУ від 5 червня 2024 р. № 650 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану», при поданні роботодавцем до Міноборони списків в електронній формі засобами Порталу Дія засобами Єдиного державного вебпорталу або у паперовій та/або електронній формі уповноважений орган може запросити документальне підтвердження відповідної інформації, тобто, у разі, якщо позивачем були б порушені строки уточнення даних, Міноборони не надало б рішення про бронювання, суд виходить з того, що згідно наданих позивачем копій довідки про результат бронювання за заявою №132 (а.с. 12), а також Повідомлення про бронювання військовозобов`язаного (а.с. 13) з них неможливо встановити точну дату подання підприємством позивача відповідної заявки у період з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року, або раніше, чи пізніше, що не дозволяє з`ясувати, чи були на той момент порушені строки уточнення персональних даних, чи ні. При цьому відповідні положення жодним чином не скасовують передбачений абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» обов`язок громадян України, які перебувають на військовому обліку у період з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року уточнити власні персональні дані одним із визначених способів.

Таким чином позивач, не виконав обов`язок, покладений на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В результаті суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

За ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Отже, спірну постанову прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови №541 від 24.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Повний текст рішення складено 05.03.2025.

Суддя Г.В. Чапала