Справа № 932/7739/24
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №932/7739/24
Провадження №2-а/932/182/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

представника позивача Мішина В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

до поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Галич С.О.

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

у с т а н о в и в:

Суть справи

ОСОБА_1 10.09.2024 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною вище позовною заявою у якій прохав:

-скасувати постанову серії БАВ №365661 від 02.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, провадження у справі закрити

-стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 605,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою серія БАВ №365661 від 02.09.2024 поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Галич С.О. до позивача застосовано адміністративне стягнення, у зв`язку із тим, що 01.09.2024 о 23.25 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ sens» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ак. Янгеля, 8 у місті Дніпро на закону вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вказує, що 01.09.2024 о 23.25 год він не керував вказаним вище транспортним засобом, відповідно не повинен був мати при собі та пред`являти на вимогу працівникам поліції посвідчення водія відповідно категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 13.09.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (а.с. 13).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 30.09.2024 здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику у спрощене провадження із викликом сторін (а.с.17).

Представником відповідача 19.11.2024 року подано клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису обставин справи вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.22-23).

Представником позивача 07.01.2025 подано клопотання про долучення до матеріалів справи копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.11.2024, клопотав не брати до уваги відеозапис, оскільки він є неналежним доказом (а.с.33-35).

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаментом патрульної поліції 05.02.2025 подано відзив на позовну заяву (а.с.54-60).

Позиція відповідача

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що постанову винесено законно.

Судом встановлено

Поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Галич С.О. 02.09.2024 винесено постанову серія БАВ №365661 (а.с.9).

За змістом постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ sens» д.н.з. НОМЕР_1 01.09.2024 о 23.25 год по вул. Ак. Янгеля, 8 у місті Дніпро на закону вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, шляхом накладення штрафу у розмірі 425 грн.

У графі 7 постанови зазначено, що ніякі докази до постанови не додаються.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2024 року скасовано постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрито (а.с.36-39).

Релевантне законодавство

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведених правових норм, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, зокрема, за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У той же час, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає у тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до приписів статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

При цьому вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки, визначеного п. 2.1 ПДР України переліку документів, обов`язково має передувати порушення водієм ПДР України, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.03.2019 року в адміністративній справі № 686/11314/17 та від 29.04.2020 в адміністративній справі № 201/16607/16-а.

Висновки суду

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Це узгоджується з позицією, яку висловив Верховний Суд у постанові від 26.04.2014 у справі №200/5590/17, відповідно до якої технічні засоби, якими здійснено фото або відеозапис не можуть вважатися належними доказами по справі якщо постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на них.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

В оскаржуваній постанові - у графі 7 -відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, в тому числі на технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Більш того, міститься запис, що докази не додаються.

Фактично матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У той же час, долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис на оптичному DVD-диску з файлами та фіксацією на портативний відеореєстратор поліцейського, який завантажений до електронної системи «Електронний суд» не відкривається, тому суд, зокрема, не має змоги його дослідити.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення повинні підтверджуватися доказами що є належними та допустимими. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності достатніх доказів не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У той же час, судом встановлено, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2024 року (яка набрала законної сили) провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, судом встановлено, що мав місце факт підбурення ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення з боку працівників патрульної поліції (а.с 39).

Відповідачем же на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, не надано до суду жодних доказів : ані відео чи фотофайли, ані показання свідків тощо. Додано лише відеофайл, який не зазначений як доказ у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, та переглянути який суд позбавлений у системі «Електронний суд».

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд бере до уваги і висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17, де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Натомість адвокатом Мішиним М.В. надано належним чином завірену копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2024.

Суд оцінюючи вказану постанову суду як доказ по справі що розглядається вважає, що факт перебування позивача за кермом автомобілю 01.09.2024 не доведено, що і було встановлено Дніпровським апеляційний судом, який власне надав оцінку відеозапису, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд із матеріалів справи вбачає, що протокол та постанова складені стосовно однієї особи ОСОБА_1 , містить одні і ті ж вихідні дані: місце скоєння правопорушення (м. Дніпро, вул. Янгеля, 8), автомобіль яким, на думку представника органу поліції, керував позивач (ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), ідентичні фактичні обставини справи, що у суду не виникає сумніву, що описані правопорушення у протоколі та постанові мають єдиний контекст та різняться лише документарною формою оформлення виявлених правопорушень залежно від повноважень співробітника УПП в Дніпропетровській області.

Отже рішення Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2024 є преюдиціальним та приймається судом із беззаперечними обставинами, що були встановленні іншим судом в іншій справі стосовно одних і тих же осіб.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки позивач заперечує щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, а відповідач в порушення ст. 77 КАС України не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог пункту п.2.4 «а» ПДР, суд доходить висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, що є підставою для скасування рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Щодо належного відповідача

Позивачем одним із відповідачів по справі визначено поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Галич С.О., який виніс спірну постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, а також відповідне управління поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не його територіальний орган чи посадова особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином належним відповідачем в межах даної справи є лише Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до другого відповідача (працівника поліції) слід відмовити.

Судові витрати

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, сплачений Позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Позивачем зазначено, що докази витрат, які поніс позивач та має понести у зв`язку із розглядом справи, згідно ч. 7 ст. 139 КАС України будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або упродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст.241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії серія БАВ №365661 від 02.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярощук