Справа № 420/30249/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30249/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Семенюка Г.В.,

Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, прийнятого в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження суддею Мариним П.П. у місті Одеса, по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Позивач, ГУ ПФУ в Одеській області, Управління) за допомогою системи «Електронний суд» подало до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відповідач, Відділ ПВР) в якому просило суд визнати протиправним та скасувати постанову Відділу ПВР від 18.09.2024 року по ВП № 72767581 про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн..

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані безпідставним накладенням на Позивача штрафу в розмірі 5 100 грн. у зв`язку із невиконанням судового рішення від 31.07.2023 року по справі № 420/9594/23, яке набрало законної сили 31.08.2023 року, з огляду на те, що Управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії. В свою чергу, на переконання Позивача, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Однак, незважаючи на виконання судового рішення Управлінням в межах покладених повноважень та не враховуючи роз`яснень щодо виплати коштів після їх виділення Управлінню, старшим державним виконавцем винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 року по справі № 420/30249/24 крім іншого, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі Третя особа, ОСОБА_1 ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року відмовлено ГУ ПФУ в Одеській області у задоволенні адміністративного позову до Відділу ПВР, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та не ґрунтується на засадах верховенства права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення повністю та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, сторона зазначає, що 21.09.2023 року на виконання судового рішення по справі № 420/9594/23 Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 року, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром, внаслідок чого розмір пенсії останнього з 01.10.2023 року становив 27 356, 55 грн.. Разом з цим, сума доплати за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 24 500 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, на думку апелянта, покладені судом зобов`язання на Управління виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Управління.

Щодо нарахованих, але не виплачених коштів скаржник зазначає, що кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня. Управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІІ квартал 2024 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду, при цьому станом на 23.08.2024 року за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 20.09.2020 року включно. В свою чергу, судом першої інстанції проігноровано той факт, що облік судових рішень, які набрали законної сили здійснюється Пенсійним фондом України в Реєстрі судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що наповнюється Управлінням, та виконання судових рішень, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету в порядку черговості їх надходження.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин з огляду на включення нарахованих сум пенсії до реєстру судових рішень та поставлення у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії. До цього ж, виділення коштів для виплати ОСОБА_1 не залежить від Управління.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року по справі № 420/9594/23, яке 31.08.2023 набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиплати з 01.03.2023 року ОСОБА_1 індексації, нарахованої до його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023 року виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

04.09.2023 року судом видано виконавчий лист за № 420/9594/23 щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023 року виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

12.09.2023 року ОСОБА_1 з метою примусового виконання зазначеного судового рішення, звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із відповідною заявою про примусове виконання виконавчого листа № 420/9594/23 від 12.09.2023 року, на підставі якої 13.09.2023 року старшим державним виконавцем Відділу ПВР винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 72767581 та, крім іншого, встановлено Боржнику ГУ ПФУ в Одеській області строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

На виконання вимог виконавчого документу, Управління листом від 26.09.2023 року № 1500-0505-5/134297 повідомило старшого державного виконавця Відділу ПВР, що 21.09.2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023 року з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2023 року становитиме 27 356, 55 грн. Сума доплати за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 24 500 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Також зазначено, що станом на 26.09.2023 року за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 20.09.2020 року включно. На теперішній час бюджет Управління, передбачений на 2023 рік для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, вичерпано. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року в сумі 24 500 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Тобто, з відповіді Управління вбачається, що на виконання судового рішення Управлінням 21.09.2023 року здійснено Третій особі перерахунок пенсії з 01.03.2023 року, проте суму доплати за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року з урахуванням фактично виплачених сум не було виплачено, хоча судовим рішенням, на виконання якого проводився перерахунок пенсії, було зобов`язано Управління здійснити з 01.03.2023 року саме виплату ОСОБА_1 пенсії.

В подальшому, майже через рік, а саме 13.09.2024 року Третя особа звернулася до Відповідача із заявою про винесення постанови про накладення штрафу на Позивача за невиконання без поважних причин судового рішення від 31.07.2023 року по справі №420/9594/23. На обґрунтування заяви зазначено, що станом на 14.11.2024 року, у розділі Моя пенсія - Складові пенсійної виплати, не визначено підвищення розміру пенсії на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (індексація ОСНП 2024) 1500 грн. відповідно до скріншоту сторінки в особистому електронному кабінеті ОСОБА_1 на ВЕБ-порталі Пенсійного фонду України станом на 14.11.2024 року.

Крім того, ОСОБА_1 покликався на те, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року по справі № 420/9594/23:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 26.06.2024 року без урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язано вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року по справі № 420/9504/23, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 26.06.2024 року без урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

18.09.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семиразумом Є.В. в межах виконавчого провадження №72767581 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду застосовано до ГУ ПФУ в Одеській області штраф у сумі 5 100 грн..

Вважаючи вказану постанову протиправною, ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до суду для її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не в повному обсязі виконано рішення суду від 31.07.2024 року по справі № 420/9594/23, а застосування такого заходу реагування, як накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця, тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується із висновком суду попередньої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1404-VIIІ).

У відповідності до статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIIІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIIІ).

За приписами ч. 1 та 2 ст. 63 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 1 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIIІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Зокрема, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 року по справі № 360/4705/20 та по справі № 360/4708/20.

Так, матеріалами справи підтверджується, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення від 31.07.2023 року по справі № 420/9594/23.

Як встановлено колегією суддів, на виконання судового рішення Управлінням проведено 21.09.2023 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2023 року, в результаті чого розмір його пенсії склав 27 356, 55 грн., проте рішення суду в частині виплати різниці між нарахованою після здійснення перерахунку пенсії та фактично виплаченою пенсією, тобто за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року з урахуванням фактично виплачених сум, що становить 24 500 грн., залишається досі невиконаним.

В обґрунтування невиконання судового рішення в цій частині Управління посилається на відсутність бюджетного фінансування на виплату доплати до пенсії та вказує на те, що оскільки асигнування з Державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України, виплата нарахованої ОСОБА_1 пенсії буде здійснена по надходженню коштів з Державного бюджету України в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному Фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судовим рішенням по справі № 420/9594/23 було зобов`язано Управління здійснити з 01.03.2023 року саме виплату ОСОБА_1 пенсії.

Однак, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення ГУ ПФУ в Одеській області належних дій, спрямованих на виконання рішення суду від 31.07.2023 року по справі № 420/9594/23, зокрема відсутні докази про доведення до компетентних органів, наділених правом на виділення коштів по виплаті заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , станом на момент прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Більш того, невиконання судового рішення з боку ГУ ПФУ в Одеській області також полягає в тому, що з 27.06.2024 року ГУ ПФУ в Одеській області безпідставно та без наведення нормативного обґрунтування припинило виконання рішення суду в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2023 року із включенням індексації базового ОСНП 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Зазначене підтверджується ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року по справі № 420/9594/23, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року по справі № 420/9504/23, а саме:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 26.06.2024 року без урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року по справі № 420/9594/23, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 26.06.2024 року без урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Проте, станом на 18.09.2024 року ГУ ПФУ в Одеській області доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі № 420/9594/23 до Відділу ПВР не надано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року по справі № 420/9594/23.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу останнім було встановлено факт невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення без поважних причин.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно прийняв постанову від 05.09.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у виконавчому провадженні № 74975716 за невиконання рішення суду без поважних причин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі встановлених у справі обставин колегія суддів приходить до висновку, що Відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 18.09.2024 року по ВП № 72767581 про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 5100,00 грн, яка прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому скасуванню не підлягає.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи Відповідача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: О.І. Шляхтицький