Справа № 580/11846/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року справа № 580/11846/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 30.10.2024 №850 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани;

- стягнути з відповідача кошти за відшкодування шкоди протиправним рішенням в розмірі трьох тисяч гривень.

Ухвалою судді від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що до нього безпідставно застосовано дисциплінарне стягнення, оскільки він належним чином виконав свої посадові обов`язки позивачем підготовлено відповідь на звернення заявнику і долучено до матеріалів перевірки. В подальшому позивач передав відповідні матеріали для зберігання до Черкаського районного управління поліції.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що оскаржений наказ підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, аргументуючи свою позицію тим, що наказ прийнято правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Відповідач звернув увагу, що позивач не забезпечив повного та належного розгляду звернення, не підготував обґрунтованої відповіді на це звернення. Відповідь зявнику надано лише в ході проведення службового розслідування членом дисциплінарної комісії (лист від 08.10.2024 № 40883-2024).

З урахуванням зазначеного відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач не погодився з викладеними відповідачем доводами та наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України та з 12.01.2021 займає посаду дільничного офіцера поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ЧРУП ГУНП в Черкаській області).

Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області відповідно до ст.ст. 14, 15 Розділу III та Розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на підставі наказу від 30.09.2024 №773, у формі письмового провадження проведено службове розслідування за доповідною запискою від 17.09.2024 № 1198/48//01/12-2024 за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 18.08.2024 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

В ході службового розслідування встановлено наступні обставини.

27.07.2024 ОСОБА_2 звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області (ЄО № 40323 від 22.07.2024) щодо неправомірний дій його сусідки ОСОБА_3 , яка створила перешкоду для проїзду через ворота, що належать заявнику. Як зазначив ОСОБА_2 , 15.08.2024 він отримав відповідь, яка, з його слів, повністю не відповідає його заяві, а саме замість притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП «Хуліганство», був складений адміністративний протокол за ч. 1. ст. 173-2 КУпАП на ОСОБА_4 за висловлювання нецензурною лайкою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив провести повторну перевірку, скласти адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 за вчинення хуліганських дій (ІКС ІПНП Черкаського РУП ГУНП № 40323 від 22.07.2024) та покарати винних.

22.07.2024 ОСОБА_2 звернувся до чергової частини Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та повідомив працівників поліції про те, що бажає написати заяву щодо неправомірних дій відносно нього з боку сусідки ОСОБА_3 .

Дізнавачем сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Цвіркун В.А. від ОСОБА_2 відібрано пояснення та складено протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, з якими останній ознайомився. Також до матеріалів долучено роздруківки фото та копії документів, надані заявником, та в подальшому передано для реєстрації до чергової частини Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

У заяві ОСОБА_2 повідомив, що 21.07.2024 сусідка ОСОБА_3 створила перешкоду до його воріт. Згідно пояснень ОСОБА_2 , 20.07.2024 він прибув до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де ним оглянуто територію та пошкоджень виявлено не було, а наступного дня, тобто 21.07.2024, виявив перешкоду у вигляді дерев`яної конструкції, яка перешкоджала виїзду з воріт. Одночасно з цим, ОСОБА_2 побачив як його сусід - ОСОБА_4 забіг до себе в будинок, після чого між ними виник конфлікт. На думку ОСОБА_2 , вказані події пов`язані із розглядом клопотання по судовій справі № 707/474/22 щодо надання ОСОБА_4 підроблених документів державного акта на земельну ділянку та рішення Тубільцівської сільської ради від 21.12.2009 щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_4 . Дане клопотання задоволено та ОСОБА_4 викликався до суду.

Щодо вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_3 , у поясненні ОСОБА_2 вказав, що відповідно до заяв, в межах судової справи № 707/474/22 від 30.05.2024, ОСОБА_3 особисто зобов`язується здійснити демонтаж або перенесення вбиральні та літнього душу, які потрапляють на його частку земельної ділянки, але по факту нічого не здійснює.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області, відомості викладені у зверненні ОСОБА_2 зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно- комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 40323 від 22.07.2024.

В подальшому, заяву ОСОБА_2 вивчено заступником начальника управління - начальник слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області підполковником поліції Герасименком О.В., який встановив відсутність достатніх даних про наявність в діянні складу кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ст. 214 КПК України, після чого 23.07.2024 повернув зазначені матеріали для розгляду та проведення перевірки в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до резолюції т.в.о. начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області полковника поліції Тюкова А.В. розгляд вказаної заяви доручено начальнику відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області підполковнику поліції Марущаку С.М., який безпосереднім виконавцем визначив дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Олійника А.А.

Лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що під час розгляду звернення ОСОБА_2 від 22.07.2024, ним до матеріалів перевірки долучено адміністративний протокол серії ВАБ № 998664 від 27.07.2024 за ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП складений відносно ОСОБА_4 поліцейським СРПП ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капралом поліції ОСОБА_5 .

Службовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2024 на спеціальну лінію « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , брат ОСОБА_2 вчиняє психологічний тиск відносно батька (ІКС ІПНП Черкаського РУП ГУНП №41539 від 27.07.2024).

На вказане повідомлення скеровано наряд ГРПП ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області «Сегмент-3», в складі якого перебували поліцейський СРПП ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капрал поліції ОСОБА_5 та інспектор СРПП ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_6 . Прибувши на місце події, ними встановлено, що між батьком та сином виник конфлікт на ґрунті розподілу земельної ділянки, під час якого ОСОБА_4 висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та вбивством. Також ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про те, що ОСОБА_2 під час сварки наніс йому удар кулаком по голові. З даного приводу ОСОБА_4 звернувся із письмовою заявою, в подальшому викликано бригаду швидкої медичної допомоги - ОСОБА_4 госпіталізувано до лікарні. На місці виклику опитано в якості свідка подій ОСОБА_7 , який являється зятем ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , яка прибула на місце події через деякий час.

На підставі викладеного, лейтенантом поліції Івановим В.А. відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №516458 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА №452828.

27.07.2024 на спеціальну лінію « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погрожують заявнику фізичною розправою (ІКС ІПНП Черкаського РУП ГУНП № 41559 від 27.07.2024).

Під час опрацювання вказаного звернення, ОСОБА_2 також звернувся з письмовою заявою та капралом поліції Бриком Ю.І. відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 998664 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА № 355142.

29.07.2024 вищезазначені адміністративні матеріали скеровано до Черкаського районного суду для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Службовим розслідуванням встановлено, що протокол серії ВАБ № 998664 від 27.07.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_4 капралом поліції ОСОБА_5 - не має відношення до подій, зазначених у заяві ОСОБА_2 від 22.07.2024 (ІКІ ІПНП Черкаського РУП ГУНП № 40323).

Згідно рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 07.08.2024, який долучено до матеріалів перевірки, зазначено, що за адресою проживання заявника ОСОБА_2 направлено наряд ГРПП, після чого складено вищезазначений адміністративний протокол, що не відповідає дійсності, оскільки встановлено, що 22.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виїзд нарядів сектору реагування патрульної поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на реагування за зверненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не здійснювався (лист сектору моніторингу Черкаського РУП ГУНП від 16.10.2024 № 24939).

Також лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що ним під час розгляду скарги ОСОБА_2 від 22.07.2024, здійснено телефонний дзвінок до ОСОБА_3 , яка повідомила його про те, що дерев`яну конструкцію вона не встановлювала та 21.07.2024 за адресою АДРЕСА_2 не перебувала.

Натомість під час розмови зі ОСОБА_8 , остання повідомила, що розмовляла з лейтенантом поліції ОСОБА_1 , з інших подій, а саме щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 її батькові - ОСОБА_4 (рапорт члена дисциплінарної комісії від 04.10.2024 № 21898-2024). Факт вчинення будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_2 , остання категорично заперечила та повідомила, що не створює жодних перешкод своєму сусідові ОСОБА_2 та додала, що всі споруди, які вона отримала згідно рішення суду, перебувають в наявності в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_3 повідомила про те, що єдиним власником земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, являється ОСОБА_4 та процес розподілу даної ділянки незавершений і перебуває на розгляді в суді. Також ОСОБА_3 пояснила, що 24.07.2024, прибувши за вищевказаною адресою, вона виявила, що ОСОБА_2 пошкодив літній душ, розбив відмостку, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим вона була змушена звернутись на спеціальну лінію « 102» (ІКС ІПНП Черкаського РУП ГУНП № 40722 від 24.02.2024).

Лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що звернення ОСОБА_2 від 22.07.2024 ним розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», про результати розгляду звернення ним складено довідку, яку погоджено начальником ВПД № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області підполковником поліції ОСОБА_9 та затверджено заступником начальника Черкаського РУП з превентивної діяльності ГУНП в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_10 , та в подальшому за його підписом надано відповідь заявнику.

Службовим розслідуванням встановлено, що матеріали розгляду звернення ОСОБА_2 від 22.07.2024 містять лише протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 , складений капралом поліції ОСОБА_5 під час опрацювання повідомлення «Погроза фізичною розправою», яка мала місце 27.07.2024 (ІКС ІПНП Черкаського РУП ГУНП №41559 від 27.07.2024) та рапорт від 07.08.2024, на підставі чого складено довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_2 . Поряд з цим, у вищевказаних матеріалах відсутні будь-які пояснення сторін конфлікту, а також можливих свідків події, на яку вказував заявник, та пояснення ОСОБА_3 .

Майор поліції ОСОБА_11 пояснив, що в ході розгляду скарги ОСОБА_2 від 22.07.2024, лейтенант поліції ОСОБА_1 , за допомогою до нього не звертався, та в подальшому останній надав йому проект доповідної записки про результати розгляду скарги ОСОБА_2 та проект відповіді заявнику. В подальшому, вказані документи майор поліції ОСОБА_11 погодив в підполковника поліції ОСОБА_9 , після чого надав для погодження полковнику поліції ОСОБА_10 .

Службовим розслідуванням встановлено, що копія відповіді ОСОБА_2 , не зареєстрована належним чином, що унеможливлює встановити дату підписання документу. Окрім цього у відповіді вказано не вірна назва підрозділу поліції, до якого може звернутись заявник, а саме зазначено: «Черкаський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області».

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 17.10.2024 начальником Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 , пунктом 5 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2, п.3, п. 5, п. 14 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, п. 170 та п. 171 розділу III Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, що призвело до того, що звернення ОСОБА_2 від 22.07.2024 залишилось не розглянутим належним чином, не вжив заходів щодо розгляду порушених заявником питань, не зареєстрував відповідь заявнику про результати розгляду його звернення - ні в системі електронного документообігу, ні через канцелярію Черкаського РУП ГУНП, що фактично свідчить про неналежне виконання документу, запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Пунктом 1 наказу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 30.10.2024 № 850 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

Позивач не погоджуючись з правомірністю притягнення його до дисциплінарної відповідальності звернувся до суду.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду про оскарження наказу, суд зазначає, що з оскарженим наказом позивач ознайомився 11.11.2024 про що свідчить підпис у відомості про ознайомлення з наказом Черкаського РУП ГУНП від 30.10.2024 № 850.

Позовна заява направлена засобами поштового зв`язку до суду 25.11.2024 про що свідчить штемпель на поштовому конверті.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 120 КАС України останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи, що позовна заява з додатками подані позивачем на відділення поштового зв`язку 25.11.2024, тому з урахуванням наведених положень процесуального закону, позивач дотримався 15 денного строку на оскарження наведеного наказу, який встановлено частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного позивачем наказу суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону України Про Національну поліцію визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4)безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1 та 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1)надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; 4)подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписами ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З викладеного слідує, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського.

Зазначені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2, 4, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону У країни «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до п. 2 Розділу 4 Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 (далі - Порядок № 930) безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян (п. 3 Порядку №930).

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді (п. 5 Порядку № 930).

Згідно п. 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян (п. 14 Порядку № 930).

Згідно п. 170 розділу III Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55, відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено його виконання. Головний виконавець організовує роботу співвиконавців, зокрема визначає строки подання ними пропозицій, порядок погодження і підготовки проекту документа. Співвиконавці відповідають за підготовку на належному рівні та своєчасне подання головному виконавцю пропозицій. У разі несвоєчасного подання пропозицій співвиконавцями головний виконавець інформує про це керівника, який надав доручення.

Згідно п. 171 розділу III вищезазначеної Типової інструкції з діловодства, виконання документа передбачає збирання та опрацювання необхідної інформації, підготовку проекту відповіді на документ чи нового документа, його оформлення, погодження, подання для підписання (затвердження) відповідному керівнику.

Отже, позивач зобов`язаний знати та виконувати законодавство про звернення громадян. Також позивач зобов`язаний володіти порядком документообігу в ЧРУП ГУНП в Черкаській області.

Як встановлено судом, відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області, відомості викладені у зверненні ОСОБА_2 від 22.07.2024 зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 40323 від 22.07.2024.

В подальшому, заяву ОСОБА_2 від 22.07.2024 вивчено заступником начальника управління - начальник слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області підполковником поліції Герасименком О.В., який встановив відсутність достатніх даних про наявність в діянні складу кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ст. 214 КПК України, після чого 23.07.2024 повернув зазначені матеріали для розгляду та проведення перевірки в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до резолюції т.в.о. начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області полковника поліції Тюкова А.В. розгляд вказаної заяви доручено начальнику відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області підполковнику поліції Марущаку С.М., який безпосереднім виконавцем визначив дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.07.2024 вбачається, що ОСОБА_2 заявляв, що 21.07.2024 близько 10 год. 06 хв. його сусідка ОСОБА_3 створила незаконну перешкоду до воріт заявника, які є власністю останнього.

У відповіді без номеру та дати за підписом т.в.о. начальника ЧРУП ГУНП в Черкаській області Андрія Тюкова, виконавцем якої є позивач, заявнику ОСОБА_2 повідомлено, що відносно громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З наведеного вбачається, що позивач, як безпосередній виконавець під час розгляду звернення ОСОБА_2 від 22.07.2024 підготував відповідь не по суті звернення, оскільки в цій відповіді не повідомлено заявника чи порушила його права сусідка ОСОБА_3 та які вжито до останньої заходи відповідальності.

Зі змісту наданих позивачем пояснень від 27.09.2024 вбачається, що останній здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_3 , яка повідомила, що дерев`яну конструкцію вона не встановлювала, як перешкоду біля воріт та 21.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 не перебувала.

Отже, під час перевірки обставин, викладених у зверненні ОСОБА_2 від 22.07.2024 позивач обмежився лише поясненнями особи, яка на думку заявника порушила його права. При цьому, позивач не вжив жодних заходів для перевірки та встановлення дійсних обставин встановлення перешкоди біля воріт ОСОБА_2 .

Викладені в адміністративному позові посилання позивача на ті обставини, що дерев`яна конструкція, про яку зазначав ОСОБА_2 у заяві від 22.07.2024, фактично встановлена ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 , судом відхиляються, оскільки в наданій ОСОБА_2 відповіді ці обставини не висвітлені.

Суд також зазначає, що стверджуючи про відсутність інформації щодо введення в підрозділі де працює позивач електронного документообігу, останній не надав суду пояснень чому ним не дотримано загальних правил письмового діловодства, які передбачають наявність у вихідному документі установи вихідного номеру та дати. Зі змісту листа-відповіді ОСОБА_2 , виконавцем якої є позивач (а.с. 113) вбачається, що цей лист не містить вихідного номеру та дати, про що обґрунтовано зазначено у висновку службового розслідування.

Відповідь ОСОБА_2 з роз`ясненнями, щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, надано лише в ході проведення службового розслідування членом дисциплінарної комісії (лист від 08.10.2024 № 40883-2024).

З огляду на вищевикладене, допущені позивачем порушення дійсно мають місце та в ході судового розгляду спору позивачем не спростовані.

Викладені позивачем твердження щодо упередженого відношення до нього керівництва, судом відхиляються, зважаючи на ту обставину, що службове розслідування щодо позивача призначено у зв`язку з подачею скарги ОСОБА_2 , а не за ініціативою посадових осіб ЧРУП ГУНП в Черкаській області. Службове розслідування проведено об`єктивно та окрім позивача притягнуто до відповідальності керівників, відповідальних за розгляд відповідного звернення ОСОБА_2 .

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.

Суд вважає за необхідне зазначити, що листом №24096-2024 від 14.10.2024 управління кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області повідомило начальника ЧРУП ГУНП в Черкаській області, що лейтенант поліції ОСОБА_1 не заохочувався, до дисциплінарної відповідальності притягувався 4 рази. Має дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яка оголошена наказом ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 30.09.2024 №750.

Отже, службовим розслідуванням враховано попередню поведінку поліцейського та відношення до своїх службових обов`язків, тому ЧРУП ГУНП в Черкаській області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення в повній мірі узгоджується зі значимістю вчиненого позивачем проступку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржений наказ є обґрунтованим та справедливим.

Заважаючи, що в ході судового розгляду спору визнано законним оскаржений наказ, тому похідні вимоги про стягнення шкоди завданої протиправним рішенням, задоволенню не підлягають.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно частини 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому понесені витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО