Справа № 489/210/25
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/210/25
Номер провадження 2-а/489/44/25
Рішення

Іменем України

05 березня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 або відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

встановив

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення №877 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В постанові написано/, що вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, проте стягнення накладено за вчинення адмін.правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Окрім того, позивач не є військовозобов`язаним, оскільки та виключений з військового обліку на підставі п.5 ст.37 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу". Бажання добровільно, повторно ставати на облік позивач не має, жодного ВЛК не проходив та заяви про поновлення на військовий облік не подавав. В пункті 7 спірної постанови зазначено, що "зі слів позивача він не притягався до адмін. відповідальності" , проте далі, відповідач зазначає, що постанова була винесена без присутності позивача. Також позивач був позбавлений права під час розгляду справи оспорити звинувачення у порушенні, що б зобов`язувало відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення до вимог ст.256 КУпАП. Спірна постанова не містить доказів вчинення адміністративного правопорушення. Відповідачем не надано доказів, що саме ним, як начальником ТЦК та СП було розглянуто справу, а не лише формально підписано постанову, а справу було розглянуто та складено постанову іншою особою. В оскаржуваній постанові відсутня інформація, що конкретизує яке саме правопорушення військового обліку ним було допущено.

З цих підстав просив суд скасувати постанову №877 від 23.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що Відповідно до вимог підпункту 2 пункту 1 додатку №2 до постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 1 ч.1 та абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: військовозобов`язані повинні: Прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки,… у строки зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки,…

Відповідно до вимог п.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані зобов`язані дотримуватись правил військового обліку.

Позивачу 19 грудня 2024 року Відповідачем видано повістку №1582197 згідно якої він зобов`язаний був з`явитися до Відповідача 20 грудня 2024 року о 9.00 годині для проходження медичного огляду (копія розписки додається). Однак в порушення вище зазначеним норм закону Позивач 20.12.2024 року до Відповідача не прибув та про причини не прибуття за викликом не повідомив що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_3 . Відповідно до вимог Закону України від 11.04.2024 р. №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» п.6 ч.6 ст.37 Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» виключений. Закон №3633-ІХ набрав законної сили 18.05.2024 року та відповідно до вимог абз.8 п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку. На підставі вище викладено Позивач був взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 як такий, що старший 25 років і раніше не перебував на військовому обліку. Факт вчинені Позивачем адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме рапорт офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_3 , розписка від повістки №1582197 на Ім`я ОСОБА_1 в якій останній власноруч проставив підпис та дату отримання повістки про виклик на 20.12.2024 року о 09.00 годині, витягом із ЄДРПВР «Оберіг» про належність Позивача до військовозобов`язаних.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

23.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено постанову №877 за справою про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що 19.12.2024 приблизно о 16:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході спілкування з яким та уточнення його облікових даних було встановлено, що він згідно даних ЕДРПВР "Оберіг" є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей же день йому працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 під особистий підпис була видана повістка 31582197 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.12.2024 року о 09:00год для проходження медичного огляду. В підтвердження вчиненого ОСОБА_1 правопорушення до матеріалів, наданих на розгляд долученого витяг із ЄДРПВР "Оберіг" відповідно до якого ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. Розписка від повістки 31582197 на ім`я ОСОБА_1 про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20.12.2024 о 09:00год. для проходження медичного огляду, на якій стоїть підпис ОСОБА_1 та проставлено дата, що повістку отримав 19.12.2024, рапорт офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_3 в якому зазначено, що ОСОБА_1 20.12.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом для проходження медичного огляду, при цьому, у відповідність до вимог п.24 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 2Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" не повідомив про причини свого не прибуття за викликом. Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом. Постановлено визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 знято з військового обліку на підставі п.5 ст.37 ЗУ "Про ЗПО і ВС" 15.08.2001, проставлено відмітку "невійськовозобов`язаний".

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 25.12.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як слідує з матеріалів справи, в змісті самої спірної постанови містяться невідповідності, а саме: в мотивувальній частині такої постанови вказано, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом. Проте в резолютивній частині постановлено визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Окрім того, містяться і інші невідповідності в тексті спірної постанови, оскільки постанова винесена за відсутності позивача, проте в описовій частині такої постанови зазначено, що "зі слів не піддавався адміністративному стягненню".

Також порушено порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів виклику позивача на розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, оскаржувана постанова містить суперечності в частині кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності. В такому разі, при виявлені зазначених помилок, вищестоящий орган міг скасувати постанову, винесену з порушенням норм законодавства та в межах строку накладення адміністративного стягнення винести нову, з правильною кваліфікацією. Як слідує з матеріалів справи, цього зроблено не було. Тому постанова №877 за справою про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, суд критично оцінює твердження позивача, що постанову №877 від 23.12.2024 винесено начальником та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саму справу розглянуто іншою особою, оскільки це не підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.241-246 КАС України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №877 від 23.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. та закрити провадження у справі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв