Справа № 160/16613/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16613/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року (суддя Голобутовський Р.З.) в справі № 160/16613/24 за позовом Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Південно-Східне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, (далі Південно-Східне МТУ АРМА) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 14498,54 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Південно-східного міжрегіонального територіального управління АРМА матеріальну шкоду в розмірі 14498,54 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що нею не була нанесена матеріальна шкода у розмірі 14498,54 грн, а виявлені через 4 місяці після її звільнення бухгалтерські лічильні помилки, які виявлені плановою перевіркою як збитки, повинні бути виправленні шляхом перерахунку та корекції заробітної плати працівникам Південно-Східного МТУ АРМА, яким зайво нараховані та виплачені кошти які входять до заробітної плати.

При цьому вказує, що у висновку акту № 1 від 30 травня 2024 року планової перевірки у розділі «Рекомендації» зазначено саме вжиття заходів щодо перерахунку зайво нарахованих виплат, а відповідачем не надано суду матеріалів щодо вжиття заходів на усунення виявлених ревізією порушень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив відповідач просить задовольнити апеляційну скаргу.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Східним офісом Держаудитслужби відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-Східного МТУ АРМА за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

Ревізією дотримання законодавства при встановленні, нарахуванні та виплаті посадових окладів працівникам Південно-Східного МТУ АРМА, проведеною суцільним способом за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 шляхом співставлення розмірів посадових окладів, зазначених в штатних розписах, наказів по Управлінню, особових рахунків працівників, м/о №5, табелів обліку робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати з вимогами нормативно-правових актів, встановлено зайву сплату коштів у сумі 3209,00 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023), внаслідок нарахування надбавки у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням ч. 1 ст. 52 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Зокрема, надбавка за вислугу років повинна була бути 4350,00 грн, однак, відповідно до розрахункової відомості по нарахуванню заробітної плати працівникам Південно-Східного МТУ АРМА державному службовцю було нараховано надбавки за вислугу років у сумі 7559,00 грн.

Також, ревізією встановлено зайву сплату надбавки за інтенсивність праці чотирьом державним службовцям на загальну суму 1181,59 грн внаслідок нарахування надбавок у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15.

Крім цього, ревізією встановлено зайву сплату заробітної плати державному службовцю МТУ АРМА у сумі 552,27 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023 рік), внаслідок завищення посадового окладу, що є порушенням п. 2.1 Наказу МТУ АРМА Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА від 28.02.2023 № 13.

Внаслідок завищення посадового окладу ревізією встановлено зайве нарахування надбавки за вислугу років у сумі 232,00 грн (КПКВ 6431010,КЕКВ 2111, 2023 рік), що є порушенням п. 2.1 наказу МТУ АРМА Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА від 28.02.2023 № 123, ч. 1 ст. 52 Закону № 889-VIII.

Зайва виплата заробітної плати та надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1138,47 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-східного МТУ АРМА за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/21 від 29.04.2024 порушення допущене колишнім головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСОБА_1 , яка відповідно до посадової інструкції веде бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займається фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні. В ході ревізії колишньому головному спеціалісту було направлено лист запрошення для пояснення порушення, але вона не з`явилася в зазначений час.

Крім цього, відповідно до Порядку здійснення контролю за діяльністю міжрегіональних територіальних управлінь АРМА, затвердженого наказом АРМА від 23.02.2024 № 76 (зі змінами від 09.04.2024 № 163), пункту 1 Графіку проведення планових перевірок діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024, затвердженого наказом АРМА від 17.04.2024 № 172, наказу АРМА від 26.04,2024 № 18.3 Про утворення робочої групи та проведення планової перевірки діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024 році проведено перевірку діяльності Південно-східного МТУ АРМА, про що складений акт від 30.05.2024 № 1.

Так, вибірковою перевіркою дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам Південно-Східного МТУ АРМА стимулюючих виплат встановлено зайве нарахування та виплата надбавки за інтенсивність праці у сумі 416,08 грн, та зайво перехований Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 91,54 грн за серпень 2023 року, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15. Протягом вересня-грудня порушення не виправлено.

Крім того, у результаті співставлення відповідності даних Розрахункової відомості заробітної плати за жовтень 2023 року, табелів обліку робочого часу за жовтень 2023 року та наказів про надання відпусток без збереження заробітної плати за жовтень 2023 року встановлено зайве нарахування та виплату заробітної плати за дні відпустки без збереження заробітної плати трьом працівникам у загальній сумі 7769,13 грн.

Зайва виплата заробітної плати й надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1709,21 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За висновками робочої групи вказані порушення були допущені ОСОБА_1 , у період її роботи на посаді головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансової звітності Південно-Східного МТУ АРМА, яка відповідно до посадової інструкції вела бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займались фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні.

ОСОБА_1 згідно з наказом Південно-Східного МТУ АРМА №73-ос від 01.12.2022 призначена на посаду головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південно-Східного МТУ АРМА і проходила державну службу на посаді категорії В.

Згідно з наказом Південно-Східного МТУ АРМА від 25.01.2024 № 10-ос ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південно-Східного МТУ АРМА.

Зважаючи на встановленні ревізією порушення, листом Південно-Східного МТУ АРМА від 08.05.2024 № 315/04-04/24 ОСОБА_1 надіслана пропозиція про відшкодування завданої шкоди у сумі 6313,33 грн на розрахунковий рахунок UA0156026 в Державній казначейській службі м. Києва.

Означена пропозиція отримана відповідачем 14.05.2024, однак ОСОБА_1 проігнорувала її.

Також враховуючи виявленні перевіркою додаткові порушення, листом Південно-Східного АРМА від 05.06.2024 № 371/04-04/24 ОСОБА_1 надіслана пропозиція про відшкодування завданої шкоди у сумі 8185,21 грн на розрахунковий рахунок UA0156026 в Державній казначейській службі м. Києва.

Означена пропозиція отримана відповідачем 11.06.2024, однак ОСОБА_1 проігнорувала її.

Оскільки у добровільному порядку відповідач вказані кошти не сплатила, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Врахувавши, що актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-Східного МТУ АРМА №040420-24/21 від 29.04.2024 і Акту планової перевірки діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА від 30.05.2024 №1 встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої обов`язки по нарахуванню та проведенню виплати заробітної плати та надбавок працівникам Південно-Східного МТУ АРМА, а також при підготовці первинних документів, що призвело до зайвого нарахування та виплаті заробітної плати працівникам позивача, а допущені порушення не є лічильними помилками, суд першої інстанції дійшов висновку, що завдана позивачу шкода має бути відшкодована відповідачем як особою, що її завдала, тому задовольнив позовні вимоги.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року займала посаду державної служби категорії «В» - головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансової звітності Південно-Східного МТУ АРМА.

Наказом Південно-Східного МТУ АРМА від 25 січня 2024 року № 10-ос ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південно-Східного МТУ АРМА.

Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-Східного МТУ АРМА за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2023 року № 040420-24/21 від 29 квітня 2024 року, складеним Східним офісом Держаудитслужби, встановлені наступі порушення:

- зайву сплату коштів у сумі 3209,00 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023) внаслідок нарахування надбавки у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням ч. 1 ст. 52 Закону України «Про державну службу», а саме надбавка за вислугу років повинна була бути 4350,00 грн, однак відповідно до розрахункової відомості по нарахуванню заробітної плати працівникам Південно-Східного МТУ АРМА державному службовцю нараховано надбавки за вислугу років у сумі 7559,00 грн;

- зайву сплату надбавки за інтенсивність праці чотирьом державним службовцям на загальну суму 1181,59 грн внаслідок нарахування надбавок у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15;

- зайву сплату заробітної плати державному службовцю МТУ АРМА у сумі 552,27 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023 рік) внаслідок завищення посадового окладу, що є порушенням п. 2.1 наказу МТУ АРМА «Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА» від 28 лютого 2023 року № 13; внаслідок завищення посадового окладу ревізією встановлено зайве нарахування надбавки за вислугу років у сумі 232,00 грн (КПКВ 6431010,КЕКВ 2111, 2023 рік), що є порушенням п. 2.1 наказу МТУ АРМА «Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА» від 28 лютого 2023 року № 123, ч. 1 ст. 52 Закону № 889-VIII. Зайва виплата заробітної плати та надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1138,47 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Цим же актом ревізії встановлено, що порушення допущене колишнім головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСОБА_1 , яка відповідно до посадової інструкції веде бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займається фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні.

Крім цього, відповідно до Порядку здійснення контролю за діяльністю міжрегіональних територіальних управлінь АРМА, затвердженого наказом АРМА від 23.02.2024 № 76 (зі змінами від 09.04.2024 № 163), пункту 1 Графіку проведення планових перевірок діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024, затвердженого наказом АРМА від 17.04.2024 № 172, наказу АРМА від 26.04,2024 № 18.3 Про утворення робочої групи та проведення планової перевірки діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024 році проведено перевірку діяльності Південно-східного МТУ АРМА, про що складений акт від 30.05.2024 № 1.

Актом перевірки дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам Південно-східного МТУ АРМА стимулюючих виплат від 30 травня 2024 року № 1 встановлено:

зайве нарахування та виплата надбавки за інтенсивність праці у сумі 416,08 грн, зайве перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 91,54 грн за серпень 2023 року, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15;

зайве нарахування та виплату заробітної плати за дні відпустки без збереження заробітної плати трьом працівникам у загальній сумі 7769,13 грн;

зайва виплата заробітної плати й надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1709,21 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За висновками робочої групи вказані порушення допущені ОСОБА_1 у період її роботи на посаді головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансової звітності Південно-Східного МТУ АРМА, яка відповідно до посадової інструкції вела бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займались фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні.

Листом Південно-Східного МТУ АРМА від 08 травня 2024 року № 315/04-04/24 ОСОБА_1 направлена пропозиція про відшкодування завданої шкоди у сумі 6313,33 грн на розрахунковий рахунок UA0156026 в Державній казначейській службі м. Києва, яка отримана відповідачем 14 травня 2024 року.

Листом Південно-Східного МТУ АРМА від 05 червня 2024 року № 371/04-04/24 ОСОБА_1 направлена пропозиція про відшкодування завданої шкоди у сумі 8185,21 грн на розрахунковий рахунок UA0156026 в Державній казначейській службі м. Києва, яка отримана відповідачем 11 червня 2024 року.

Спірним в цій справі є питання матеріальної відповідальності державного службовця.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 130 КЗпП встановлені загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників, за якими працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві

Випадки повної матеріальної відповідальності передбачені статтею 134 КЗпП.

Так, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків;

8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством;

10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 грудня 2018 року у справі №814/2563/16, від 30 січня 2019 року у справі №806/2164/16, пріоритетними є норми спеціальних законів. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначаються Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі Закон № 889-VIII), який застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 5 Закону № 889-VIII встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 81 Закону № 889-VIIІ встановлено, що державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків (частина перша).

Шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків (частина друга статті 81 Закону № 889-VIIІ).

Порядок відшкодування шкоди визначений статтею 82 Закону № 889-VIIІ, відповідно до частини першої якої для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі.

У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду (частина четверта Закону № 889-VIIІ).

Як вказано вище, актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-Східного МТУ АРМА за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2023 року № 040420-24/21 від 29 квітня 2024 року встановлена зайва сплата коштів у сумі 3209,00 грн внаслідок нарахування надбавки у завищеному розмірі до посадового окладу, зайва сплата надбавки за інтенсивність праці чотирьом державним службовцям на загальну суму 1181,59 грн внаслідок нарахування надбавок у завищеному розмірі до посадового окладу, зайва сплата заробітної плати державному службовцю МТУ АРМА у сумі 552,27 грн внаслідок завищення посадового окладу, внаслідок чого відбулось зайве нарахування надбавки за вислугу років у сумі 232,00 грн, а також зайва сплата єдиного соціального внеску на суму 1138,47 грн.

Крім того, перевіркою дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам Південно-Східного МТУ АРМА стимулюючих виплат від 30 травня 2024 року № 1 встановлено зайве нарахування та виплата надбавки за інтенсивність праці у сумі 416,08 грн, зайве перерахування єдиного соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 91,54 грн за серпень 2023 року, зайве нарахування та виплату заробітної плати за дні відпустки без збереження заробітної плати трьом працівникам у загальній сумі 7769,13 грн, зайва виплата заробітної плати й надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1709,21 грн.

При цьому факт допущення цих порушень головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСОБА_1 , до посадових обов`язків якої відноситься ведення бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності, фінансового забезпеченням, складання звітності, не є спірним в цій справі.

Відповідач не заперечує допущення описаних вище порушень, проте вказує на допущення лічильних помилок, які мають бути виправленні шляхом перерахунку та корекції заробітної плати працівникам Південно-Східного МТУ АРМА, яким зайво нараховані та виплачені кошти, які входять до заробітної плати.

Суд визнає таку позицію необґрунтованою з таких підстав.

Статтею 127 КЗпП встановлено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

За положеннями статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

В контексті спірних правовідносин суд зазначає, що у разі допущення лічильної помилки в нарахуванні зарплати керівник має право видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня виплати неправильно обчисленої суми.

До лічильних помилок можна віднести неправильне обчислення, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

При цьому не вважаються лічильними помилки, що не пов`язані з обчисленнями, а також такі, яких припустилися посадові особи через неправильне застосування закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору, наказу керівника.

В цьому випадку відсутні підстави вважати, що відповідачем допущені лічильні помилки, адже нарахування зайвих виплат в цьому випадку допущено через неправильне застосування законів та нормативно-правових актів.

Відтак, у позивача відсутні підстави для повернення зайво виплаченої заробітної плати за рахунок працівників, яким такі зайві виплати здійснені, тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що в такому випадку збитки повинна відшкодувати винна особа.

Оскільки приведеними вище актами встановлено, що саме з вини ОСОБА_1 відбулась зайва виплата заробітної плати, то враховуючи приписи статті 81 Закону № 889-VIIІ, саме відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків (частина перша).

Враховуючи, що позивачем дотримано порядок відшкодування шкоди, встановлений статтею 82 Закону № 889-VIIІ, зокрема, щодо направлення державному службовцю письмовою пропозиції, в якій зазначено розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування, а державним службовцем не надано відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, завдану шкоду не відшкодовано, тому наявні підстави для стягнення з відповідача завданої шкоди.

Доводи апелянта стосовно допущення з боку керівництва позивача упередженості щодо неї не підтверджені жодними доказами.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року в справі № 160/16613/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року в справі № 160/16613/24 за позовом Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05 березня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко