Справа № 390/82/25
Суддя: Підгірська Г. О.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025Справа № 390/82/25
Провадження № 2-а/390/1/25

Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Підгірської Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Лобуренка Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Антонової С. Ю.,

представника відповідача Чернової В. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницькому адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впроваджень систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлани Іванівни (відповідач 2) про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті за частиною другою статті 132-1 КУпАП відносно позивача від 16.12.2024 серії АВ №00003589; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; судові витрати покласти на відповідача.

20.01.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження .

29.01.2025 відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, заперечили вину ОСОБА_1 та з вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення не погоджується в повній мірі.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті у судовому засіданні позов не визнала, з обґрунтувань зазначених у відзиві на позов; вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідач-2 головний спеціаліст відділу впроваджень систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлана Іванівна, в судове засідання не з`явилася. Про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

Обґрунтування позову

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що головним спеціалістом відділу впроваджень систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлани Іванівн, яка є уповноваженою посадовою особою, стосовно ОСОБА_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , 16.12.2024 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті (зафіксоване в автоматичному режимі) серії АВ №00003589.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 15.12.2024 об 11:56 за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого відповідальна особа допустила рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України ): перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,075% (2,03 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Постановою серії АВ №00003589 прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Позивач не погоджується із наведеною постановою, обґрунтовуючи це наступним.

Згідно із фотозображенням транспортного засобу, здійсненим в автоматичному режимі в момент вчинення правопорушення, 15.12.2024 об 11:56 за адресою: Н-31, км 122+000, Полтавська обл., зафіксовано проїзд транспортного засобу MAN TGX 26.480, д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом-контейнеровозом.

За змістом підпункту б. пункту 22.5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі Правила №30) допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо комбінованого транспортного засобу трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 49 від 15.12.2024 транспортний засіб тягач, сідловий тягач MAN ТСХ 26.480, днз НОМЕР_1 , з причепом-контейнеровозом SCHWARZMUELLER, д.н.з. НОМЕР_3 , здійснював перевезення сипучого вантажу - насіння соняшнику з Полтавської обл. до м. Кропивницький, що було завантажене вантажовідправником ТОВ «Кернел-Трейд» шляхом насипу загальною масою брутто 43 960,00 кг. Відповідно до відмітки від 15.12.2024, що міститься на товарно-транспортній накладній № 49 про вимірювання ТЗ та вантажу, вантаж прибув 15.12.2024 о 20:22 та вантажотримувачем здійснено заміри та зафіксовано прибуття вантажу загальною масою транспортного засобу 43 860,00 кг, вантажу вагою 15 860,00 кг, тобто у межах допустимих норм.

З фотознімків у постанові габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого винесено оскаржувану постанову, був здійснений у динамічному режимі (зважування у русі) на швидкісній смузі без зупинки транспортного засобу.

Зважування транспортного засобу відбулося без урахування властивостей вантажу, що постійно переміщується у контейнері під час руху. А, тому, проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу транспортного засобу при постійному перебуванні в русі, тоді як вантаж, в силу своїх фізичних властивостей, зміщується під дією мінімальних сил.

Допустимою фактичною масою транспортного засобу є 44 тони, оскільки перевезення вантажів здійснювалося комбінованим транспортним засобом, який складався з сідлового тягача та напівпричепа-вантажного спеціалізованого контейнеровоза (зерновоза). З роздрукованих файлів фотофіксації вбачається, що проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, їхав саме з напівпричепом з н/пр контейнеровозом. Напівпречеп-контейнеровоз обладнаний заднім державним номерним знаком, проте всупереч пунктам 12, 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174) фіксацію та розпізнавання його не проведено.

За таких обставин порушення пункту 22.5 ПДР України позивач не допускав, так як навантаження транспортного засобу було здійснено у межах допустимих норм.

Також слід звернути увагу, що зміст постанови не відповідає вимогам статті 283 КУпАП та іншим вимогам законодавства, а саме: в порушення вимог статті 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить: опису обставин, установлених під час розгляду справи, не вказано, яким чином позивача визначено відповідальною особою (транспортний засіб залежить на праві власності юридичній особі, а притягнуто до відповідальності фізичну особу), а тому не зрозуміло, чому саме його притягнуто до адміністративної відповідальності; не вказано загальну зафіксовану вагу транспортного засобу та яким чином визначено процент перевантаження із застосуванням яких методик та чи застосовані похибки.

Крім того, з роздрукованих файлів фотофіксації вбачається, що проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, транспортний засіб їхав саме з напівпричепом з н/пр контейнеровозом. Напівпречеп-контейнеровоз обладнаний заднім державним номерним знаком, проте всупереч пунктам 12, 15 Порядку № 1174 фіксацію та розпізнавання його не проведено.

Також, в порушення вимог цього Порядку, оскаржувана постанова не містить відомостей про виміряні, саме з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, що позбавляє його можливості зрозуміти суть правопорушення, за яке на його було накладено адміністративне стягнення.

Тому позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00003589, складеною 16 грудня 2024 р. Державною службою України з безпеки на транспорті, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 8500,00 грн., провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідачів на користь позивача фактично понесені судові витрати.

Обґрунтування позиції відповідача

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постанова відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства завдяки чому, інспектор встановлює факт проїзду транспортного засобу з напівпричепом контейнеровоз, що здійснює перевезення контейнера або змінного кузова, враховуючи, при цьому відповідність технічної конструкції ознакам контейнера. Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, на фотознімках зроблених під час вчинення правопорушення, видно, що транспортний засіб, який проходить рамку вагового контролю відсутні фітинги, а також маркування які передбачені Міжнародними договорами та пунктами 17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363). З аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак, з матеріалів фотофіксації спостерігається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у КОНТЕЙНЕРІ. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням.

Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Разом із тим, відповідно до пункту 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору. Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, а не товарно- транспортна накладна, подана позивачем і взята до уваги судом. Позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.

Товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважаємо необґрунтованими. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, адже фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах в автоматичному режимі, із урахуванням похибки та виду автомобіля

Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Доводи про те, що здійснювалось перевезення сипучого вантажу, який міг переміститися під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, не свідчать про дотримання допустимого осьового навантаження, передбаченого законодавством про автомобільний транспорт.

Відповідач зазначає, що позивач посилається на абзац п`ятий пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, однак, відповідно до Постанови про внесення змін до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі від 23.02.2024 № 202, були внесені зміни до абзацу п`ятого пункту 15, у новій редакції - фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака. Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження загальної маси виглядає так: (46700 - 40000 - 10%* 46700)/ 40000)*100% = 5,075%. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

На підставі наведеного відповідач просить відмовити у задоволені позову.

Обґрунтування позиції суду.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серія АВ №00003589 від 16.12.2024, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною другою ст. 132-1 КУпАП, як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу 15.12.2024 об 11:00, за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська область, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075 % (2,03 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Постановою серії АВ № 00003589 від 16.12.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу; а саме загальна маса 42 ,3, кг (42,030 тон). Фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт., спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2 610 мм; 2-3: 1 340 мм; 3-4: 1 330 мм; 5-6: 1 300 мм. Навантаження на вісь 1 6 550 кг; 2 5 200 кг; 3 9 300 кг; 4 8 650 кг; 5 8 350 кг; висота 4 034 м; ширина 2,578 м; довжина 13,771 м.

Вказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки WIM 8; свідоцтво про повірку № 04/6360 зі строком дії до 01.11.2025.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ТОВ «ЛІМ ТРАНС 2022» є власником транспортного засобу MAN TGX 26.480 д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний сідловий тягач, маса якого без навантаження - 8300, повна маса 26000 кг.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ТОВ «ЛІМ ТРАНС» є власником спеціалізованого напівпричіпу. Н/пр-контейнеровоз переобладнаний у 2022 для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових) SCHWARZMUELLER д.н.з. НОМЕР_6 , повна маса транспортного засобу - 33500, маса без навантаження 4100.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною першою статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону №2344-III з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України.

Пунктом 1.9. ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «б» пункту 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу для комбінованих транспортних засобів:

- двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил №30.

У той же час, відповідно до пунктів 3, 4 Правил №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону № 2344-II, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у ПДР України, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 -279-8 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства завдяки чому, інспектор встановлює факт проїзду транспортного засобу з напівпричепом контейнеровоз, що здійснює перевезення контейнера або змінного кузова, враховуючи, при цьому відповідність технічної конструкції ознакам контейнера.

Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, на фотознімках зроблених під час вчинення правопорушення, видно, що транспортний засіб, який проходить рамку вагового контролю відсутні фітинги, а також маркування які передбачені Міжнародними договорами та пунктами 17.2-17.5 Правил № 363.

З аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак, з матеріалів фотофіксації спостерігається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у КОНТЕЙНЕРІ. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням.

Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Разом із тим, відповідно до пункту 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору.

Отже позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком № 1174.

Згідно з п. п. 2, 16 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспортів автоматичному режимі (далі-система)-взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-комунікаційної системи. Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (тобто, упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом). Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу;визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Згідно пунктом 15 Порядку №1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності); фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності (пункт 10 Порядку №1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Таким чином, технічні засоби фіксації вищевказаного адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам законодавства.

Щодо доводів сторони позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів наданій ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

За змістом статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до оскаржуваної постанови серія АВ №00003589 від 16.12.2024, ОСОБА_1 було допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075% (2,03 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під часу руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна: *% перевищення = ((Xфакт -Xнорм похибка пристрою)/Xнорм)*100%, де Xфакт -фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм -нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристроюрегламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134 - 1:2010, помножена на Xфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2610 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 4280мм, 4-5: 1330 мм; 5-6: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 6550 кг, 2 - 5200 кг, 3 - 9300 кг, 4 - 8650 кг, 5 - 8350 кг; 6 - 8650 кг; загальна маса - 46700 кг (з урахуванням похибки 42 030 кг).

З оскаржуваної постанови серія АВ №00003589 від 16.12.2024 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, якою винесено постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь.

Пункт 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 27.09.2021 № 512, не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Також, Інструкцією від 27.09.2021 № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Крім того, факт невідповідності маси транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в п. 22.5 ПДР України, не може спростовуватися товарно-транспортними накладними, накладними, договорами перевезення та іншими документами господарської діяльності перевізника.

Відповідно до змісту абзацу двадцять сім глави 1 Правил № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Самий факт наявності товарно-транспортної накладної (накладної), не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, адже фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах в автоматичному режимі, із урахуванням похибки та виду автомобіля.

Аналізуючи наявні документи в справі, суд приходить до висновку, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, підтверджено розрахунками, що вказує на правомірність порядку проведення габаритно-вагового контролю.

Отже, оскаржувана постанова, відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену статтею 283 КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Щодо тверджень позивача про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

У частині першій статті 14-3 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

В свою чергу, за приписами статті 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З матеріалів справи не вдається встановити, що позивач чи власник транспортного засобу зверталися до сервісного центру МВС із заявою були внесені відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про тимчасового користувача транспортного засобу.

До позовної заяви додані копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, відповідно до яких сідловий тягач MAN ТСХ 26.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом-контейнеровозом SCHWARZMUELLER, д.н.з. НОМЕР_3 належать ТОВ «ЛІМ ТРАНС 2022» і ТОВ «ЛІМ ТРАНС».

За змістом частини першої статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. З цього випливає, що нести відповідальність за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 132-1 має нести не сама юридична особа, а, зокрема, її власник.

ОСОБА_1 не наведено жодних обґрунтувань і не надано ніяких доказів того, що він, на час скоєння адміністративних правопорушень, не був керівником зазначених юридичних осіб, власників транспортних засобів, отже позивач не довів, що його притягнуто до відповідальності помилково.

Відповідно до частин першої і другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, позивач має довести підставу позову, а відповідач-заперечення проти позову . Таким чином, доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за допущене правопорушення, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а спірна постанова містить всі необхідні відомості, передбачені статтею 283 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом вимог статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача судові витрати понесені останнім не відшкодовуються.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають відшкодованою.

Керуючись статтями 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впроваджень систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлани Іванівни про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частини.

У порядку пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ;

відповідач 1- Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, е-mail: , ЄДРПОУ 39816845.

відповідач 2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Повний текст виготовлено 27.02.2025

Суддя Г.О. Підгірська