Справа № 380/23596/24
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 рокусправа № 380/23596/24
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Віта до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Віта до Львівської митниці, в якій просить суд : визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/100504/2 від 28.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/003118 від 28.09.2024.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що уклав Контракт № 4/07/2011 від 01.07.2011 із Eveline Cosmetics Dystrybucja Sp. Z o.o., згідно умов до п. 1.1. якого в редакції додатку №5 від 25.09.2012. Продавець зобов`язується продавати Покупцю на умовах FCA Lesznowola, Польща (INCOTERMS 2000) свої косметичні вироби, а Покупець зобов`язується прийняти, вивезти з території Польщі та оплатити на умовах цього контракту вищезазначені косметичні вироби. З метою митного оформлення товару 27.09.2024 ТОВ Компанія Віта подала митну декларацію №24UA53U5 та пакет документів, які підтверджують митну вартість товару, який імпортується. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що заявлена митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення документи не підтверджують заявлені числові відомості митної вартості. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та вказує, що дійсна вартість товару підтверджується рахунком-фактурою та іншими доданими документами, тому рішення суперечить вимогам законодавства, є безпідставним та необґрунтованим. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки в процесі опрацювання наданих до митного оформлення документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Представником позивача подано відповідь на відзив.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Віта (покупець) та Eveline Cosmetics Dystrybucja Sp. Z o.o. (продавець) укладений контракт № 4/07/2011 від 01.07.2011 відповідно до п. 1.1. якого в редакції додатку № 5 від 25.09.2012. Продавець зобов`язується продавати Покупцю на умовах FCA Lesznowola, Польща (INCOTERMS 2000) свої косметичні вироби, а Покупець зобов`язується прийняти, вивезти з території Польщі та оплатити на умовах цього контракту вищезазначені косметичні вироби.

27.09.2024 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту №4/07/2011 від 01.07.2011 товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Віта до митного органу подано ВМД за № 24UA53U5 на 9 видів товарів: косметичні препарати для макіяжу очей: туші для вій, контурні олівці для брів, олівці для очей, коректори для брів, тіні підводка (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для догляду за шкірою: креми, засоби для шкіри навколо очей, консилери, харлайтери, рум`яна (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для макіяжу губ: блиски, губні помади, олівці, бальзами для губ (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для манікюру та педикюру: лаки, засоби для догляду за нігтями та кутикулою (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для макіяжу обличчя: компактні пудри (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для депіляції: креми (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для і після гоління: гелі, бальзами (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для вмивання і душу: гелі, пінки (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для догляду за шкірою: маска (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ) в асортименті згідно інвойсів № FVEW/24/469 від 30.08.2024, № FVEW/24/470 від 30.08.2024, № FVEW/24/471 від 30.08.2024, № FVEW/24/487 від 24.09.2024 та № FVEW/24/488 від 24.09.2024 із загальною заявленою вартістю 173 894,81 доларів США та інших документів.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала Товариству вимогу про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ.Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митному органу декларантом надано додаткові документи: платіжний документ, що підтверджує вартість товару Swift б/н від 23.09.2024.; платіжний документ, що підтверджує вартість товару платіжну інструкцію № 537 від 20.09.2024; видаткові накладні № 2274 від 02.08.2024, № 2537 від 29.08.2024 та № 2294 від 06.08.2024; прайс-листи виробника товару б/н від 30.08.2024 та б/н від 24.09.2024; проформи на оплату № ZMAU/24/0110 від 18.09.2024; ZMEW/24/0426 від 18.09.2024; FVEW/24/469 від 30.08.2024; FVEW/24/470 від 30.08.2024та FVEW/24/471 від 30.08.2024; копії експортних ВМД країни відправлення №24PL445010E2600010, 24PL445010E2600061, 24PL445010E2599940 від 24.09.2024.

28.09.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100504/2 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/003118 по ВМД № 24UA53U5 від 27.09.2024.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100504/2 від 28.09.2024, в графі 33 зазначено таке: Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

-відповідно до інформації яка наведена у інвойсах FVEW/24/469, FVEW/24/470, FVEW/24/487, FVEW/24/488 визначено, що по даній зовнішньоекономічній операції передбачено авансовий платіж за товар, який ввозиться на митну територію України. Проте під час здійснення митного оформлення вантажу , декларантом не надано митному органу банківський платіжний документ який підтверджує факт оплати товару, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди а також ч. 2 ст. 53 митного кодексу України;

-згідно наданої до митного контролю CMR від 24.09.2024 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Employer Potapchuk Ruslana разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати № З24-006920 від 24.09.2024, згідно якої виконавцем по доставці товару являється Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 . Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

-рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг від 24.09.2024 № 324- 006920, містить пункт витрат експедиційні послуги на території України (400 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну 2 частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг;

-відповідно до вимог п. 2.6 зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2011 № 4/07/2011 визначено, що на кожну поставку Продавець повинен надати наступні оригінали документів, у тому числі сертифікат якості. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушень вимог даної угоди;

-відповідно до вимог п. 10.2 зовнішньоекономічного контракту від 01.05.2024 № ES2024/05/01 (зі змінами та доповненнями внесеними у додатку до контракту № 3 від 31.12.2012) визначено, що даний контракт вступає в дію з моменту підписання його уповноваженим особами і діє до 31.12.2014. Контракт може бути продовжений на тих же умовах на новий термін на два роки. Проте ніяких інших змін та доповнень до п. 10.2 цього контракту декларантом не надано митному органу. У зв`язку з чим, на підставі наданих декларантом документів, можна стверджувати що даний контракт втратив чинність 31.12.2014;

-відповідно до вимог п. 2 Договору Заявки про надання транспортно-експедиційнихпослуг від 23.09.2024 № 324-006920 визначено, що оплата по даній Заявці має бути здійснена до вивантаження товару. Проте платіжний документ які свідчить про факт оплати даної послуги, декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даного договору.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи:- прайс лист експортера (відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ документ, який на вимогу митного органу, може бути наданий для підтвердження заявленої митної вартості прайс лист підприємства виробника товару, тому даний документ не було використано митним органом для перевірки повноти нарахування митної вартості товару); - проформу інвойс; - банківський платіжний документ; - видаткові накладні; - копію митної декларації країни відправлення; -прайс лист (не наведено умови поставки товару, та умови платежу, що не дає можливості митному органу розглядати даний документ що підтверджує заявлену митну вартість товару).

Решту документів які можуть спростувати виявлені розбіжності, декларантом на запит митного органу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 2 слугувала мд № UA209230/2024/060991 від 05.07.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 17,01 дол. США за кг.; - товару № 4 слугувала мд № UA209230/2024/027501 від 27.03.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 17,01 дол. США за кг.; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.

З метою отримання товару у вільний обіг декларант подала нову митну декларацію з митною вартістю, визначеною відповідно до вимог оскарженого рішення про коригування, якій присвоєно номер №24UA96U5, така була оформлена Львівською митницею.

Позивач, не погоджуючись із вище вказаними рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення одержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- …органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, постанова від 18.12.2018 у справі № 821/110/18;

- … витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […] Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, постанова від 17.07.2019 у справі № 809/872/17;

- … у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом, постанова від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15;

- … у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів, постанова від 05.03.2019 у справі № 815/143/174;

- … в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства, постанова від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17. В цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд встановив, що позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена в рахунках-фактурі №FVEW/24/469 від 30.08.2024, №FVEW/24/470 від 30.08.2024, №FVEW/24/471 від 30.08.2024, №FVEW/24/487 від 24.09.2024 та №FVEW/24/488 від 24.09.2024 (173894,81 дол. США). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені частиною другою статті 53 МК України, а саме: пакувальний лист (Packing list) FVEW/24/469 від 30.08.2024; пакувальний лист (Packing list) FVEW/24/470 від 30.08.2024; пакувальний лист (Packing list) FVEW/24/471 від 30.08.2024; пакувальний лист (Packing list) FVEW/24/487 від 24.09.2024; пакувальний лист (Packing list) FVEW/24/488 від 24.09.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/24/469 від 30.08.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/24/470 від 30.08.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/24/471 від 30.08.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/24/487 від 24.09.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/24/488 від 24.09.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 24.09.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) без номера від 24.09.2024; декларація про походження товару (Declaration of origin) № FVEW/24/471 від 30.08.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/AT 0286442 від 24.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 324-006920 від 24.09.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 24.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 23.08.2011; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 04.04.2012; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 31.12.2012; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 29.11.2013; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 5 від 25.09.2014; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 4/07/2011 від 01.07.2011; договір про надання послуг митного брокера № 1 від 01.06.2021; договір (контракт) про перевезення договір-заявка №324-006920 від 23.09.2024.

Суд враховує, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суд проаналізував зміст наданих декларантом документів та встановив, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Так, в рахунку-фактурі (інвойсі) №FVEW/24/469 від 30.08.2024, №FVEW/24/470 від 30.08.2024, №FVEW/24/471 від 30.08.2024, №FVEW/24/487 від 24.09.2024 та №FVEW/24/488 від 24.09.2024 чітко вказано вартість товарів. При цьому, у всіх рахунках-фактурах (інвойси) №FVEW/24/469 від 30.08.2024, №FVEW/24/470 від 30.08.2024, №FVEW/24/471 від 30.08.2024, №FVEW/24/487 від 24.09.2024 та №FVEW/24/488 від 24.09.2024 вартість товару вказана виключно у доларах США згідно умов Контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011.

З наведеного суд дійшов висновку, що при митному оформленні товару позивач надав митному органу визначені частиною 2 статті 53 МК України в достатньому для підтверлдження митної вартості обсязі.

Як видно з матеріалів справи, відповідач фактично витребував усі визначені у ст. 53 Митного кодексу України документи, проте не надав суду достатніх доказів того, що подані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Водночас відповідач обґрунтовує оскаржуване рішення тим, що декларант не подав всіх витребуваних у нього документів. Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України та сприяють тому, що декларант, будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, не має реальної можливості усунути такі недоліки на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.

Надаючи правову оцінку аргументам митного органу у цій частині, суд виходить з такого.

Відповідач в оскарженому рішенні зазначив, що відповідно до інформації яка наведена у інвойсах FVEW/24/469, FVEW/24/470, FVEW/24/487, FVEW/24/488 визначено, що по даній зовнішньоекономічній операції передбачено авансовий платіж за товар, який ввозиться на митну територію України. Проте під час здійснення митного оформлення вантажу, декларантом не надано митному органу банківський платіжний документ який підтверджує факт оплати товару, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди а також ч. 2 ст. 53 митного кодексу України

У спростування таких аргументів відповідача позивач пояснив, що в інвойсах № FVEW/24/469 від 30.08.2024, FVEW/24/470 від 30.08.2024, FVEW/24/487 від 24.09.2024 та FVEW/24/488 від 24.09.2024 в графі Спосіб оплати зазначено Передоплата. Пунктом 5.3. контракту №4/07/2011 від 01.07.2011 зазначено: Покупець перераховує грошові кошти протягом 30 днів з моменту оформлення документів у валюті контракту шляхом безготівкового розрахунку, на валютний рахунок Продавця. Банківський платіжний документи Swift б/н від 23.09.2024, яким зазначено про оплату товару згідно контракту №4/07/2011 від 01.07.2011 (інвойси FVEW/24/469, FVEW/24/470, FVEW/24/471 від 30.08.2024, проформи на оплату ZMEW/24/0426, ZMAU/24/0110 від 18.09.2024), були надані митному органу 27.09.2024 разом з ВМД 24UA53U5, про що свідчать відповідні відмітки в гр. 44 митної декларації (код 3002), та як додаткові документи згідно листа декларанта від 28.09.2024.Банківський платіжний документи платіжна інструкція в іноземній валюті № 537 від 20.09.2024, яким зазначено про оплату товару згідно контракту №4/07/2011 від 01.07.2011 (інвойси FVEW/24/469, FVEW/24/470, FVEW/24/471 від 30.08.2024, проформи на оплату ZMEW/24/0426, ZMAU/24/0110 від 18.09.2024), були надані митному органу 27.09.2024 разом з ВМД 24UA53U5, про що свідчать відповідні відмітки в гр. 44 митної декларації (код 3002), та як додаткові документи згідно листа декларанта від 28.09.2024. Отже, позивач підтвердив долученими документами оплату товару.

Крім того, суд зазначає, що вимогою митного органу від 27.09.2024 не зазначено про необхідність додаткового надання банківського платіжного документу, який підтверджує факт оплати товару, а випуск всіх 9 товарів 28.09.2024 проведено митним органом з урахуванням саме банківських платіжних документів Swift б/н від 23.09.2024 та платіжної інструкції в іноземній валюті № 537 від 20.09.2024.

Щодо твердження відповідача про те, що у CMR від 13.08.2024 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Employer Potapchuk Ruslana, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати № З24-006920 від 24 вересня 2024 р., згідно якої виконавцем по доставці товару являється ФОП ОСОБА_2 , проте будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару.

Згідно ст. 1 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність експедитор (транспортний експедитор) суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Статтею 4 цього Закону встановлено, що експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Згідно ст. 8 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів; здійснюють роботи, пов`язані з перевезенням вантажів; здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю; надають в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; здійснюють розрахунки з транспортними організаціями за перевезення вантажів; оформляють документи та організовують роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

В поданих митному органу CMR від 24.09.2024 б/н у графах 16 та 23 Перевізник проставлено печатку перевізника ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_4 ) з яким експедитор ФОП ОСОБА_2 уклала від свого імені договір перевезення вантажу на виконання договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №324-006920 від 23.09.2024. Пунктом 1. договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №324-006920 від 23.09.2024 зазначено, що дана заявка при відсутності довготермінового договору між Замовником і Експедитором має силу договору на разове перевезення.

Договір-заявка про надання транспортно-експедиційних послуг №324-006920 від 23.09.2024, довідка про транспортні витрати б/н від 24.09.2024 та рахунок на оплату № З24-006920 від 24.09.2024 на оплату транспортно-експедиційних послуг, з яких митним органом визначена транспортна складова митної вартості всіх 9 товарів що ввозилися, були надані митному органу 27.09.2024 разом з ВМД. Окрім того вимогою митного органу від 27.09.2024 не зазначено про необхідність надання договору доручення чи іншого посередницького договору між перевізником ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_4 ) та експедитором ФОП ОСОБА_2 , а випуск всіх 9 товарів 28.09.2024 проведено митним органом без надання таких документів.

Щодо твердження відповідача, що рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг від 24.09.2024 №324-006920, містить пункт витрат експедиційні послуги на території України (400 грн), однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу, таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну 2 частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, у тому числі транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з положеннями Графа 20 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення (надалі Правила № 599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Позивач відповідно до Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність скористався послугами експедитора ФОП ОСОБА_1 згідно договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №324-006920 від 23.09.2024. На підтвердження понесених транспортних витрат позивачем надано наступні документи: довідка про транспортні витрати б/н від 24.09.2024 на загальну суму 42 000,00 грн. із зазначенням транспортних витрат до кордону України в сумі 33 280,00 грн., що включається до митної вартості, та вартості експедиційних послуг з місцем надання послуг на території України 400,00 грн., що не включається до митної вартості; договір-заявка № 324-006920 від 23.09.2024 на загальну суму 42 000,00 грн; рахунок на оплату № 324-006920 від 24.09.2024 транспортно-експедиційні послуг на загальну суму 42 000,00 грн. із зазначенням транспортних витрат до кордону України в сумі 33 280,00 грн., що включається до митної вартості, та вартості експедиційних послуг з місцем надання послуг на території України 400,00 грн., що не включається до митної вартості.

Рахунком на оплату №324-006920 від 24.09.2024 та довідкою про транспортні витрати б/н від 23.09.2024 зазначено, що місцем надання експедиційної послуги ФОП ОСОБА_1 є територія України.

З даних документів у повному обсязі чітко вбачається інформація про вартість понесених позивачем транспортних витрат до кордону України, в тому числі щодо вартості експедиційних послуг.

Вимогою митного органу від 27.09.2024 не зазначено про відсутність у рахунку на оплату №324-006920 від 24.09.2024 витрат щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України і про необхідність надання документів для підтвердження таких, а випуск усіх 9 товарних позицій проведено митним органом 28.09.2024 саме з урахуванням рахунку №З24- 006920 від 24.09.2024.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до вимог п. 2.6 зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2011 №4/07/2011 визначено, що на кожну поставку Продавець повинен надати наступні оригінали документів, у тому числі сертифікат якості. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушень вимог даної угоди.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З огляду, що ст. 53 Митного кодексу України не передбачено подання сертифікату якості товару, як документу, що підтверджує митну вартість товару, безпідставним є твердження відповідача, що неподання такого документу митному органу може слугувати законною підставою для коригування митної вартості товару.

Вимогою митного органу від 27.09.2024 не зазначено про необхідність надання сертифікату якості товару, а випуск всіх 9 товарів 28.09.2024 проведено митним органом без надання такого документу.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до вимог п. 10.2 зовнішньоекономічного контракту від 01.05.2024 №ES2024/05/01 (зі змінами та доповненнями внесеними у додатку до контракту № 3 від 31.12.2012) визначено, що даний контракт вступає в дію з моменту підписання його уповноваженим особами і діє до 31.12.2014. Контракт може бути продовжений на тих же умовах на новий термін на два роки. Проте ніяких інших змін та доповнень до п. 10.2 цього контракту декларантом не надано митному органу. У зв`язку з чим, на підставі наданих декларантом документів, можна стверджувати, що даний контракт втратив чинність 31.12.2014.

У пункті 10.2 контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011 в редакції Додатку № 3 від 31.12.2021 зазначено: 10.2. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими особами і діє до 31 грудня 2014 року. Договір може бути розірваний Продавцем негайно в разі: невиконання або неналежне виконання Покупцем умов цього Контракту, після попереднього направлення Продавцем заяви з вимогою усунути порушення в зазначений термін не менше 7 (семи) робочих днів, під загрозою розірвання Контракту в разі недотримання цього терміну. Договір може бути продовжений (пролонгований) на новий строк на два роки на тих же самих умовах в тому випадку, якщо за місяць до закінчення терміну його дії одна сторона контракту письмово не повідомить іншу сторону про бажання розірвати договір після закінчення строку його дії. Аналіз такого пункту контракту свідчить про те, що пролонгація договору відбувається без укладення окремого договору, а розірванню договору передує відповідне повідомлення однієї з сторін контракту. Контракт №4/07/2011 від 01.07.2011 неодноразово продовжувався (пролонгувався) на новий строк на два роки, про що відомо відповідачеві з огляду на постійний імпорт товарів за цим контрактом. Додатковим доказом чинності контракту №4/07/2011 від 01.07.2011 після його продовження на новий строк на два роки до 31.12.2024 є факт постачання товарів у вересні 2024 згідно інвойсів №FVEW/24/469 від 30.08.2024, №FVEW/24/470 від 30.08.2024, № FVEW/24/471 від 30.08.2024, №FVEW/24/487 від 24.09.2024 та №FVEW/24/488 від 24.09.2024.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до вимог п. 2 договору заявки про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.09.2024 №324-006920 визначено, що оплата по даній Заявці має бути здійснена до вивантаження товару. Проте платіжний документ які свідчить про факт оплати даної послуги, декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даного договору.

Як встановлено судом, позивачем на підтвердження понесених транспортних витрат позивачем митному органу надано : документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати б/н від 24.09.2024 на загальну суму 42 000,00 грн. із зазначенням транспортних витрат до кордону України в сумі 33 280,00 грн., що включається до митної вартості; договір-заявка №324-006920 від 23.09.2024 на загальну суму 42 550,00 грн; рахунок на оплату №324-006920 від 24.09.2024 транспортно-експедиційні послуг на загальну суму 42 000,00 грн. із зазначенням транспортних витрат до кордону України в сумі 33 280,00 грн., що включається до митної вартості.

Пунктом 2 договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №324- 006920 від 08.08.2024 зазначено: Оплата по даній заявці здійснюється протягом до вивантаження. В графі Розвантаження договору-заявки зазначено орієнтовна дата: 30.09.2024, огляду, що оплата рахунку №324-006920 від 24.09.2024 на оплату транспортно-експедиційних послуг мала бути здійснена до вивантаження 30.09.2024 але після митного оформлення товару і не була здійснена 27.08.2024 на час проведення митних формальностей, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не міг бути наданий позивачем разом з ВМД.

З долученої відповідачем до відзиву копії митної декларації № UA209230/2024/060991 від 05.07.2024, як джерела коригування для товару № 2, стверджуються факти різних видів товару (в графі 31 МД зазначено товар за № 1: косметичні препарати для догляду за шкірою: креми, рум`яна тестери у МД як джерела митного органу та товар № 2: косметичні препарати для догляду за шкірою: креми, засоби для шкіри навколо очей, консилери, харлайтери, рум`яна у поданій позивачем МД); обсягу партій товару, що поставлявся (в графі 39 МД зазначена маса нетто 83,9388 кг у МД як джерела митного органу та 4091,6269 кг у поданій позивачем МД) тощо. З долученої відповідачем до відзиву копії митної декларації № UA209230/2024/027501 від 27.03.2023 стверджуються факт, що товар косметичні препарати для манікюру та педикюру: лаки, засоби для догляду за нігтями та кутикулою (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ) був оформлений із зазначенням у МД вартості імпортованого товару у визначеному Львівською митницею розмірі з урахуванням рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/100166/2 від 27.03.2023 (код 1501 в графі 44 ВМД товару за № 7).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024р. у справі №380/8655/24 визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/100166/2 від 27.03.2023. Апеляційна скарга на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 380/8655/24 не подавалася і відповідно до норм ст. ст. 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України з 05.11.2024 рішення набрало законної сили.

За таких обставин відповідач неправомірно застосував митні декларації № UA209230/2024/060991 від 05.07.2024 та № UA209230/2024/027501 від 27.03.2023, як джерела коригування митної вартості для товарів № 2 та № 4.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості декларованого товару за основним методом.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, а відповідач не довів правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів в частині визначення митної вартості імпортованого товару.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100504/2 від 28.09.2024 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Оскільки фактичною підставою прийняття рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картки відмови) є протиправне рішення про коригування митної вартості товарів, похідні позовні вимоги про скасування картки відмови № UA209230/2024/003118 також підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості №UA209000/2024/100504/2 від 28.09.2024.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003118.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Віта судовий збір в розмірі 4844,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна