Справа № 420/37420/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166 ) до Фермерського господарства «МАЙБУТНЄ АГРО» (вул. Ніжинська, буд. 79, кв. 37, м. Одеса, Одеська обл., 65045, ) про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до Фермерського господарства «МАЙБУТНЄ АГРО» в якому позивач просить суд:

стягнути в дохід бюджету з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙБУТНЄ АГРО» () в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 8758 599,86 (вісім мільйонів сімсот п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 86 коп.) гривень для погашення податкового боргу по:

податку на додану вартість у сумі 7653 713.00 грн. на рахунок р/о UA0025001 отримувач ГУК у Чернігів. обл/Чернігів. обл/14060100, код отримувача 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

єдиному податку з юридичних осіб у сумі 1104886.86 грн. на р/о UA0025707, отримувач - ГУК у Чернігів. обл/тг м. Ніжин/ 18050300, код отримувача 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 28.10.2024 року за ТОВ «МАЙБУТНЄ АГРО» обліковується податковий борг в розмірі 8 758 599,86 грн., а саме по податку на додану вартість у сумі 7 653 713.00 грн. (основний платіж) та єдиному податку з юридичних осіб у сумі 1 104 886.86 (основний платіж). У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків не подав.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: Фермерське господарство «МАЙБУТНЄ АГРО» () перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області (Приморська ДПІ).

Також, Фермерське господарство «МАЙБУТНЄ АГРО» () перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Чернігівській області (Ніжинське ДПІ).

Станом на 28.10.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість перед бюджетом Фермерського господарства «МАЙБУТНЄ АГРО» становить 8758 599,86., а саме:

податку на додану вартість у сумі 7653 713.00 грн.;

єдиному податку з юридичних осіб у сумі 1104886.86 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість підтверджується:

- податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2024 року № від 20.09.2024 року (граничний термін сплати 30.09.2024 р.). згідно якої платником було визначено суму зобов`язань, що підлягала сплаті в розмірі 1687717 грн.

Разом з тим, у зв`язку з наявною у платника переплати у сумі 619122,00 грн., яка була зарахована в рахунок погашення вищезазначених зобов`язань, а також у зв`язку з відображенням в ІКП даних уточнюючого звіту, що призвело до зменшення раніше задекларованих сум в податковій декларації за серпень 2024 року у сумі 668947 грн.. непогашеними залишились зобов`язання в розмірі 399648 грн.

- уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за серпень 2024 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.08.2024 року №. відповідно до якого платником самостійно задекларовано зобов`язання до збільшення у сумі 668947 грн.

- уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за червень 2024 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.06.2024 року №. відповідно до якого платником самостійно задекларовано зобов`язання до збільшення у сумі 2157764 грн.

- уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за липень 2024 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.07.2024 року № відповідно до якого платником самостійно задекларовано зобов`язання до збільшення у сумі 4427354 грн.

За приписами п.54.1 ст.54 ПК України сума грошового зобов`язання, що самостійно обчислене платником податків, вважається узгодженою.

Податковий борг по єдиному податку з юридичних осіб підтверджується наступним:

- податковою декларацією платника єдиного податку третьої групи за півріччя 2024 рік № від 06.08.2024 (граничний термін сплати 19.08.2024р.), відповідно до якої платником самостійно було нараховано суму зобов`язань, що підлягала сплаті до бюджету в розмірі 1 104 887,66 грн.

Разом з тим, у зв`язку з наявною у платника переплати у сумі 0.80 грн., яка була зарахована в рахунок погашення вищезазначених зобов`язань, непоганеними залишились зобов`язання в розмірі 1 104 886,86 грн.

За приписами п.54.1 ст.54 ІПК України сума грошового зобов`язання, то самостійно обчислене платником податків, вважається узгодженою.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою заборгованості відповідачем, податковим органом було винесено податкову вимогу від 16.08.2024 р. № 0-2501 на суму 1538642,00 грн., яку направлено відповідачу рекомендованим листом, що повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки узгоджені грошові зобов`язання податку на додану вартість у сумі 7653 713.00 грн., єдиному податку з юридичних осіб у сумі 1104886.86 грн., які набули статусу податкового боргу, не сплачені відповідачем добровільно в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166 ) до до Фермерського господарства «МАЙБУТНЄ АГРО» (вул. Ніжинська, буд. 79, кв. 37, м. Одеса, Одеська обл., 65045, ) про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути в дохід бюджету з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙБУТНЄ АГРО» () в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 8758599,86 (вісім мільйонів сімсот п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 86 коп.) гривень для погашення податкового боргу по: податку на додану вартість у сумі 7653 713.00 грн. на рахунок р/о UA0025001 отримувач ГУК у Чернігів. обл/Чернігів. обл/14060100, код отримувача 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); єдиному податку з юридичних осіб у сумі 1104886.86 грн. на р/о UA0025707, отримувач - ГУК у Чернігів. обл/тг м. Ніжин/ 18050300, код отримувача 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка