Справа № 645/25/25
Суддя: Костіна І. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/25/25
Провадження № 2-а/645/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Костіної І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Хілінського М.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції № 3 (смт. Нова Водолага) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області сержанта поліції Божедай Ігора Вітальовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до поліцейського відділу поліції № 3 (смт. Нова Водолага) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області сержанта поліції Божедай Ігора Вітальовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 3745413 від 28.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 28.12.2024 року поліцейським відділу поліції № 3 (смт. Нова Водолага) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області сержантом поліції Божедай І.В. винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 3745413 за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 Г ПДР України, а саме заборони здійснення стоянки на перехресті транспортним засобом. Вказує на те, що 28.12.2024р. приблизно о 12:30 год., він керував автомобілем «Ніссан-Альмера» н.д.р. НОМЕР_1 у селище Нова Водолага в Харківській області та на ділянці буля будинку № 4 по вул. Кооперативній йому стало раптово зле, і він здійснив вимушену зупинку автомобіля. Пасажир, яка знаходилася у салоні авто, терміново вийшла з машини та спрямувала до аптеки за ліками. За деякий час до нього підїхал автомобіль патрульної поліції, з нього вийшов поліцйський, який повідомив, що водієм порушено вимоги п.15.9 Г ПДР України в частині заборони здійснення стоянки на перехресті. В наслідок чого, працівником поліції була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КпАП України та позивачу надана її копія під розпис. З постанови вбачалося, що 28.12.2024р. ОСОБА_1 керував автомобілем, у межах населеного пункту, де здійснив стоянку на перехресті, що суттєво перешкоджає руху інших учасників дорожнього руху, чим порушив п. 15.9 Г ПДР України і містить у себі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що намагався пояснити відповідачу, що вимушено зупинився, тому порушень ПДР не допускав, але останьому було відмовлено і запропоновано надати свої пояснення у суді. Крім того вказує, що перебував у стані зупинки не більше двох хвилин. Також вказує на порушеня його прав при складанні постанови інспектором, а саме вважає, що відповідач не міг розглядати справу на місці, та застосовувати процедуру скороченого провадження (фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення без складання протоколу). Вважає, що його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення є недоведеною, а також посилається на порушення з боку поліцейського, який при розгляді справи не розяснив йому право на захист та можливість звернення до фахівця у галузі права.

04.02.2025 року від відповідача представника ГУНП в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень представник відповідача вказує на те, що постанова серії ЕНА № 3745413 від 28.12.2024 року є законною та обґрунтованою. Згідно з пунктом 2 розділу III "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статтею 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейськими під час патрулювання с. Нова Водолага, а саме по вул. Кооперативній, було виявлено автомобіль Ніссан Альмера д.н.з НОМЕР_1 , який стояв на перехресті вулиць, менше 10м від краю перехрещуваної проїзної частини. Підійшовши до автомобіля, поліцейський Божедай І.В. представився, запитав у водія, який сидів за кермом чому автомобіль стоїть з порушенням ПДР України, а саме стоянка менше 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. Водій повідомив, що він здійснив зупинку щоб висадити дружину під магазин, після чого всеодно здійснив стоянку на перехресті менше 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини і очікував свою дружину поки вона прибуде з магазину. Після пояснень водій самостійно переїхав на інше місце, хоча про це його ніхто не просив. В подальшому було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Водія було ознайомлено з його правами. Ознайомившись з правопорушенням та всіма обставинами його скоєння, водієві було неодноразово роз`яснено його адміністративне правопорушення, з яким він погодився. Відносно водія ОСОБА_1 була винесена постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП, що є порушенням п.п. 15.9 «ґ» ПДР України, оскільки поважних причин його правопорушення не було. Водія було ознайомлено з винесеною постановою. Водій поставив відповідний підпис та отримав копію постанови. Вищевказані обставини підтверджуються відеозаписами зі службового відеореєстратора поліцейського, які були долучені до постанови серії ЕНА №3745413 від 28.12.2024. Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.Крім того, твердження позивача, що йому раптово стало зле і він вимушений був здійснити вимушену зупинку, спростовуються відеозаписами зі службового відеореєстратора поліцейського, оскільки з відеозапису вбачається, що він здійснив зупинку транспортного засобу із порушенням ПДР, у зв`язку з тим, що його дружина пішла за хлібом в магазин, а він її чекав. Так, поліцейський в порядку передбаченому статтями 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і які передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та строк оскарження постанови відповідно до статті 289 КУпАП, про що мається підпис Позивача на постанові, вручивши копію постанови останньому.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.01.2025 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі його участі.

Іншій відповідач - поліцейський відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області сержанта поліції Божедай І.В. в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.

Розглянувши заявлені позовні вимоги та докази в їх обґрунтування, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3745413 від 28.12.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою серії ЕНА №3745413, 28.12.2024р. о 12 годині 39 хвилини по вул. Кооперативній, 4, селища Нова Водолага, Харківської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ніссан Альмера» д.н.з НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, що суттєво перешкоджає руху іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.п. 15.9. «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП. Внаслідок чого до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Увідповідності до п.п. 15.9. «ґ» ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КпАП України, представником відповідача разом з відзивом на позов було надано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та рапорт працівника поліції сержанта поліції Божедай І.В. від 24.01.2025р.

З дослідженого судом відеозапису зі службового відеореєстратора поліцейського вбачається, як працівники поліції підїхали на службовому авто до автомобіля Ніссан Альмерад.н.з НОМЕР_1 , який стояв на перехресті вулиць, та підійшовши до автомобіля, поліцейський запитав у водія, який знаходився за кермом, чому автомобіль стоїть з порушенням ПДР України, а саме стоянка менше 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. Водій повідомив, що він здійснив зупинку щоб висадити дружину під магазин і очікував свою дружину поки вона прибуде з магазину. Після цього водій самостійно переїхав на інше місце. Після перевірки документів водія, було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Водія було ознайомлено з його правами, у тому числі право на захист та можливість звернення до фахівця у галузі права, роз`яснено адміністративне правопорушення, з яким він погодився та не заперечував, що здійснив зупинку з порушенням ПДР. Крім того, твердження позивача, що йому раптово стало зле і він вимушений був здійснити вимушену зупинку, спростовуються зазначеним відеозаписом. Останній не повідомляв працівників поліції, що йому зле, що він потребує ліків, у звязку з чим зробив вимушену зупинку. З відеозапису вбачається, він здійснив зупинку транспортного засобу із порушенням ПДР оскільки його дружина пішла за хлібом в магазин, а він її чекав. З часом, дружина повернулася з продуктами харчування.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про доведеність порушення позивачем 28.12.2024 року Правил дорожнього руху, в частині п. 15.9. «ґ» ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому і наявність підстав для притягнення його працівниками поліції до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про залишення постанови серії ЕНА № 3745413 від 28.12.2024 року без змін, а позовної заяви ОСОБА_1 - без задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 139 КАС України.

У зв`язку з тим, позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом 2 групи, судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 3745413 від 28.12.2024 року - без змін.

Витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: поліцейський відділу поліції № 3 (смт. Нова Водолага) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області сержант поліції Божедай Ігор Вітальович (адреса місцезнаходження: вул. Воскресінська, 1, селище Нова Водолага, 63200, матеріали справи код не містять).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (юридична адреса: вул. Жон Мироносиць, 5 Харків, 61000, код 40108599).

Суддя І.Г. Костіна