Справа № 400/8320/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/8320/24

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання їх вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 до 19.05.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 до 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2022 до 12.11.2022 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 до 19.05.2023 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог військовою частиною НОМЕР_1 безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження установлено, що суб`єктом владних повноважень до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а викладене в апеляційній скарзі клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим.

У зв`язку з чим, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1816грн. 80коп.

У зв`язку з не усуненням недоліків (не подання до суду доказів сплати судового збору), ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 повернуто особі, яка її подала.

Означене судове рішення було надіслано в електронний кабінет військової частини НОМЕР_1 і доставлено адресату 14.01.2025 о 16год. 17хв., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

03.03.2025 військовою частиною НОМЕР_1 повторно подано апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024.

В апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024.

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду скаржник вказує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду та не повинно позбавити сторону процесу права на апеляційне оскарження. Як стверджує відповідач, ним постійно вживалися заходи щодо отримання грошових коштів, які необхідні для звернення із апеляційною скаргою. Крім того, суб`єкт владних повноважень відмічає, що станом на дати повторного звернення судовий збір сплачено.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити таке.

Строк на апеляційне оскарження установлено статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Тобто, у даному випадку, строк подання апеляційної скарги становить тридцять днів з дня складання повного судового рішення.

При цьому, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Справу №400/8320/24 Миколаївським окружним адміністративним судом розглянуто в порядку письмового провадження 22.11.2024.

Вперше апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції суб`єктом владних повноважень подано 24.12.2024, тобто в межах визначеного приписами чинного процесуального законодавства строку.

Повторно (після повернення апеляційної скарги 13.01.2025 та отримання скаржником відповідного судового акту) апеляційну скаргу військовою частиною НОМЕР_1 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду по пошті скеровано лише 26.02.2025, тобто через сорок три дні після повернення первинно поданої апеляційної скарги.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

У постановах від 24.07.2023 у справі №200/3692/21, від 07.09.2023 у справі №120/3679/22 Верховний Суд сформував правовий висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши копію ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги в електронний кабінет 14.01.2025, скаржником лише 26.02.2025 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано апеляційну скаргу повторно, тобто через сорок три дні після повернення попередньо поданої апеляційної скарги.

Сплив такого проміжку часу об`єктивно не може свідчити про подання повторної апеляційної скарги без надмірних зволікань.

В контексті наведеного слід зауважити, що сам по собі факт повернення вчасно поданої вперше апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку.

Між тим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача стосовно вжиття ним заходів щодо отримання грошових коштів для сплати судового збору, які необхідні для звернення із апеляційною скаргою, адже жодних доказів на підтвердження вчинення таких дій військовою частиною НОМЕР_1 до матеріалів апеляційної скарги не додано.

Слід відмітити, що відповідачем до апеляційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження наявності непереборних обставин, які унеможливлювали своєчасну сплату судового збору та вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою своєчасного подання належним чином оформленої апеляційної скарги.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує тривалість пропущеного відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, який є значним та після первинно поданої апеляційної скарги становить сорок три дні.

З урахуванням наведеного, слід відмітити, що подання апеляційної скарги повторно із сплатою судового збору не є безумовною підставою для надання суб`єкту владних повноважень певних преференцій.

Отже, за наслідком дослідження наведених військовою частиною НОМЕР_1 в апеляційній скарзі доводів стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суддя-доповідач дійшов висновку, що вони не є поважними, адже не підтверджують належного використання скаржником доступних засобів для оперативного повторного подання апеляційної скарги та добросовісного ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжиття усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без руху, із наданням скаржнику строку для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних підстав для поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст.169, 286, 292, 293, 296, 298 КАС України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

Визнати вказані військовою частиною НОМЕР_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 неповажними.

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 - відмовити.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №400/8320/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали щодо подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із наведенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами, апеляційним судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій