Справа № 160/911/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2025 року Справа № 160/911/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.01.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2021 року по 2023 рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.08.2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2021, 2022, 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 27.08.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 486% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливого важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу за період з 01.08.2023 року по 14.08.2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 486% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливого важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу за період з 01.08.2023 року по 14.08.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за весь період проходження служби у Збройних Силах України відповідно до постанови КМУ від 16.03.2016 року № 178 «Про Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони у розмірі 26 789,61 грн.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за весь період проходження служби у 3бройних Силах України відповідно до постанови КМУ від 16.03.2016 року № 178 «Про Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони у розмірі 26 789,61 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому щодо не отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 за 2023 рік;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 за 2023 рік;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошового забезпечення військовослужбовця за період з 2021, 2022, 2023 роки з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. та 01.01.2023 p;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення військовослужбовця відповідно до положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18) за період з 01.01.2021 року по 27.08.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. та 01.01.2023 р. та відповідного тарифу коефіцієнту з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби: за віком на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, затверджено в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. № 745/32197 « Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби: за віком на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, затверджено в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197 «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Ухвалою суду від 20.01.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в частині позовних вимог за період з 01.07.2023 року по 27.08.2023 року, з обґрунтуванням причин пропуску строку та доказів, що підтверджують причини такого пропуску.

На виконання ухвали суду, 28.02.2025 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що він був звільнений з військової служби, у зв`язку з досягненням 60 років віку, після чого почав оформлювати пенсію, чекаючи на виконання наказу від 27.08.2023 р. №186, але станом на 12.08.2024 р. наказ не був виконаний, відтак він змушений був звернутися із заявою на ім?я командира ВЧ НОМЕР_2 та МО України. До жовтня 2024 р. відповіді він так і не отримав, а тому 07.10.2024 р. повторно звернувся із заявою на ім?я командира ВЧ НОМЕР_2 та МО України, КМУ, однак до кінця 2024 р. відповіді ним також отримано не було. Він також зауважує, що після звільнення з військової служби змушений був звертатися до психологів для проходження реабілітації за станом здоров?я, в подальшому чекав, що відповідач в добровільному порядку виконає вищевказаний наказ, оскільки порушення його прав є триваючим та за зверненням від 12.08.2024 р. не прийнято відповідного рішення, при цьому ним здійснювалися активні дії щодо захисту своїх прав. Тому вважає, що строк на звернення до суду пропущено з поважної причини. Крім того, просить врахувати позицію Верховного Суду у постанові від 29.09.2022 року у справі № 500/1912/22, в якій зазначено, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст.6 зазначеної Конвенції.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У рішенні у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд вважає що причини пропуску ним строку звернення до суду, наведені у заяві є поважними. Відтак, слід поновити пропущений строк звернення до суду з позовом.

Також у позовній заяві позивачем зазначено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно із ч.4 ст.49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 ст.49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З аналізу наведених норм ст.49 КАС України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду справи, на права чи обов`язки такої особи. При цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, і про це має бути зазначено у заяві особи, яка звертається з приводу здійснення такого залучення.

Проте, позивачем у заяві не зазначено мотивів, як судове рішення буде стосуватись прав, обов`язків та інтересів безпосередньо Міністерства оборони України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України.

Таким чином, позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160-161 КАС України, справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, підстави для залишення її без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, визначених статтями 169-170 КАС України, відсутні.

Частиною 1 статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 2 статті 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З наведеного, суд доходить висновку, що справа не відноситься за своїм змістом до встановленого переліку справ передбачених ч.4 ст.12 КАС України, відповідно до п.20 ч.1 ст.4 КАС України за характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників тощо, адміністративна справа є незначної складності (малозначна справа) та не вимагає проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, тобто підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження згідно із ч.6 ст.12, ч.2, ч.3 ст.257 КАС України.

Керуючись статтями 4, 12, 19, 160-162, 171, 175, 248, 256, 257, 260-262 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/911/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення Міністерства оборони України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - відмовити.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Кучмою К.С.

Витребувати від ВЧ НОМЕР_2 :

- картки особового рахунку ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2021 року по 27.08.2023 року;

- довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 001.01.2021 року по 27.08.2023 року (з урахуванням всіх складових, зокрема надбавок, додаткових виплат, тощо);

- інформацію та належним чином завірені копії документів щодо розміру посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 27.08.2023 року із зазначенням розміру прожиткового мінімуму, який був використаний для нарахування та виплати.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, а також зобов`язати позивача надати до суду разом із відповіддю на відзив документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів (у разі наявності) відповідачу.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із запереченням на відповідь на відзив документи, що підтверджують надіслання (надання) заперечень на відповідь на відзив і доданих до нього доказів (у разі наявності) позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0470/ або за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Звернути увагу сторін, що відповідно до ч.7 ст.18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Кучма