Справа № 400/6995/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6995/24

Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В. Дата і місце ухвалення: 14.11.2024р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2024 року № 704 форми «В1».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем не враховано того, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 14.11.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час перевірки встановлено недостовірність даних, наведених в статистичній звітності ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР» та даними первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, виписаних ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР» на адресу ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» щодо реалізації насіння соняшника врожаю 2023 року, виробником якого відповідно умовам договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції є ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР» у лютому 2024 у кількості 1470 тон на суму 14700000 грн, крім того ПДВ 2058000 гривень.

Тому, враховуючи вищенаведене, перевіркою не підтверджено факт здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР» щодо придбання насіння соняшника врожаю 2023 року у лютому 2024 у кількості 1470 тон на суму 14700000 грн, крім того ПДВ 2058000 грн, виробником якого відповідно умовам договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції є ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР».

Таким чином, ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» на порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, завищено суму податкового кредиту за березень 2024 року по взаємовідносинам з ТОВ «АГРО КАПІТАЛ ЦЕНТР» на суму ПДВ 2058000 гривень.

Щодо іншого контрагента, апелянт зазначає, що при посівній площі 29 га обсяг виробництва соняшника мав би складати 646,7 ц або 64,67 тон (29 га х 22,3 ц) замість вказаного в Звіті про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2023 році (форма №29-сг) 1100,00 ц або 110,0 тон. При цьому, відповідно даних ЄРПН ФГ «ЗАЧЕПИЛІВСЬКІ ЛАНИ» зареєстровано податкові накладні щодо реалізації насіння соняшника протягом грудня 2023, січня 2024 року на адресу ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» (реалізації іншим покупцям насіння соняшника за період вересень 2023 - березень 2024 не відбувалось) в загальній кількості 76,292887 тон, в т.ч. у грудні 2023 року в кількості 12,194997 тон, в січні 2024 року в кількості 64,09799 тон.

Тобто встановлена розбіжність 11,622987 тон (76,292887 - 64,67), тому встановлено недостовірність даних, наведених в статистичній звітності ФГ «ЗАЧЕПИЛІВСЬКІ ЛАНИ» та даними первинних бухгалтерських та податкових документів, виписаних ФГ «ЗАЧЕПИЛІВСЬКІ ЛАНИ» на адресу ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП».

Позивачем подано письмові пояснення на апеляційну скаргу в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Також, позивач заявив про намір стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДПС у Миколаївській області витрати на правову допомогу. При цьому заявив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції становить 30 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ТОВ «Прометей-Топ» зареєстровано як юридична особа 26.10.2021 року та перебуває на податковому обліку з 01.12.2021 року.

Основним видом господарської діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21).

Інші види діяльності товариства: 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

У період з 04.06.2024 року по 10.06.2024 року посадовими особами ГУ ДПС, на підставі наказу ГУ ДПС від 20.05.2024 року № 689-п та направлень на перевірку від 03.06.2024 року № 1390/14-29-07-10, № 1391/14-29-07-10, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прометей-Топ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Результати перевірки викладені у акті від 18.06.2024 року № 11248/14-29-07-04/44575256 (далі Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, пп. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі та раніше за текстом ПК України), а саме: заниження суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за березень 2024 року на 2077855,00 грн.

05.07.2024 року ГУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення форми «В1» № 704, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2077855,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що ГУ ДПС не враховано залишок насіння соняшнику на початок вересня 2023 року відображений у формі 21-сг Звіт про реалізацію продукції сільського господарства за період з січня серпень 2023 року, у відповідності з яким залишок соняшнику становив 67 713 центнерів, що рівноцінно 6771,3 тонам.

Також, суд зазначив, що жодним нормативно-правовим актом, зокрема, Інструкцією № 9-7-88 не передбачено заборони на змішування врожаїв, чи окремого зберігання врожаїв різних років. Із вищевказаних положень Інструкції № 9-7-88 вбачається, що передбачено зберігання насіння за його певними характеристиками, а не періодами врожайності. Протилежного відповідачем в Акті перевірки не наведено.

Крім іншого, суд зазначив, що відповідачем не враховано того, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За положеннями пункту 200.2 статті 200 ПК України для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено перевіркою, ТОВ «Прометей-Топ» та ТОВ «Агро Капітал Центр» () укладені договори купівлі-продажу № 22/02/24-ДК від 22.02.2024; №16/02/24-ДК від 16.02.2024 на загальну кількість 1470 тон соняшнику.

Факт поставки насіння соняшнику підтверджується видатковими накладними № 12 від 22.02.2024 року, № 7 від 16.02.2024 року до зазначених договорів на суму 14700000 грн в т.ч. ПДВ 2058000 грн.

Виробником товару є ТОВ «Агро Капітал Центр».

Як зазначає відповідач у Акті перевірки, відповідно наданої ТОВ «Прометей-Топ» в ході проведення перевірки статистичної звітності, поданої ТОВ «Агро Капітал Центр» до органів статистики, в тому числі форми №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2023 році», обсяг виробництва (валовий збір) соняшника за 2023 рік становить 159700,6 центнерів або 15970,06 тон.

При цьому, відповідно до наданих до перевірок при проведенні документальних позапланових виїзних перевірок щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні у податкових деклараціях з податку на додану вартість від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету та бази даних ЄРПН, ТОВ «Агро Капітал Центр» на адресу ТОВ «Прометей-Топ» виписано та зареєстровано податкові накладні щодо реалізації насіння соняшника врожаю 2023 року з вересня 2023 року по січень 2024 року в загальній кількості 18145,215 тон, виробником якого є ТОВ «Агро Капітал Центр».

Актом перевірки встановлена розбіжність 2175,155 тон (18145,215 15970,06), що на думку апелянта свідчить про недостовірність даних наведених в статистичній звітності.

В свою чергу колегія суддів оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій позивача з контрагентом постачальником товару.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами.

Висновок про відсутність підстав здійснення господарської операції з придбання позивачем насіння соняшника загальною кількістю 18145,215 тон, оскільки обсяг виробництва (валовий збір) соняшника за 2023 рік становить 15970,06 тон.

Однак, відповідач під час обрахунку врожайності соняшника взяв до уваги лише інформацію наведену у Звітах про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за 2023 рік № 29-сг, у якій відображено збір соняшнику у сезон 2023 року (з вересня по листопад 2023 року), проте ГУ ДПС не враховано залишок насіння соняшнику на початок вересня 2023 року відображений у формі 21-сг Звіт про реалізацію продукції сільського господарства за період з січня - серпень 2023 року, у відповідності з яким залишок соняшнику становив 67 713 центнерів, що рівноцінно 6771,3 тонам.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не досліджено усі документи, надані до перевірки та апелянтом такі висновки суду першої інстанції жодним чином не спростовано в апеляційній скарзі.

Колегія суддів наголошує, що апелянт не наводить законних підстав, які б забороняли реалізовувати врожай минулого періоду в поточному періоді, чи наявність у позивача обов`язку зазначати ту обставину, що реалізується саме врожай 2022 року.

Отже, висновки відповідача викладені ним, зокрема, в апеляційній скарзі щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2058000,00 грн ґрунтуються на сумнівах та припущеннях, а не на підставі належних та допустимих доказів.

Також, Актом перевірки було встановлено зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 19855 грн.

З цього приводу колегія суддів встановила, що 19.12.2023 року між позивачем та ФГ «Зачепилівські Лани» був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції № 85572 на загальну кількість соняшнику - 64,098 тон.

Факт поставки насіння соняшнику підтверджується, зокрема, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, специфікаціями до зазначеного договору та рахунками на оплату, відповідно до умов договору і платіжними інструкціями. Також факт здійснення господарської операції підтверджується податковими накладними, які були зареєстровані у ЄРП

Апелянт зазначає, що відповідно до даних ЄРПН ФГ «Зачепилівські Лани» зареєстровано податкові накладні щодо реалізації на адресу ТОВ «Прометей-Топ» насіння соняшника з грудня 2023 року по січень 2024 року в загальній кількості 76,292887 тон, коли обсяг виробництва соняшника ФГ «Зачепилівські Лани» за 2023 рік становить 64,67 тон, що свідчить про недостовірність даних, наведених в статистичній звітності ФГ «Зачепилівські Лани» стосовно урожаю соняшника та первинних бухгалтерських та податкових документів, виписаних ФГ «Зачепилівські Лани» на адресу ТОВ «Прометей-Топ».

З цього приводу слід зазначити, що використання статистичних даних стосовно середньої врожайності, доводи про завищену врожайність вбачаються судом першої інстанції як безпідставні та необ`єктивні, адже сільське господарство є складною і ризиковою галуззю виробництва, на результати якої можуть впливати різноманітні фактори, як такі, що залежать безпосередньо від виробника сільськогосподарської продукції, так і такі що виходять за межі впливу виробника (погодні умови, особливості ґрунтів, посівного матеріалу тощо.)

Отже, для того щоб мати можливість зробити висновок про врожайність певної земельної ділянки, необхідно мати специфічні компетенції. Проте у Акті перевірки відсутні будь-які посилання на дослідження чи експертизи, які могли бути зроблені для встановлення врожайності за період, що перевіряється, на земельних ділянках ФГ «Зачепилівські Лани».

Також, колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що ТТН щодо перевезення соняшника на адресу ТОВ «Прометей-Топ» містять недостовірну інформацію та не можуть бути підтвердженням факту перевезення соняшника автоперевізником та постачальником ФГ «Зачепилівські Лани» в адресу ТОВ «Прометей-Топ», оскільки такі містять неточності.

З цього приводу слід зазначити, що за умовами специфікацій, що є додатками до договору поставки сільськогосподарської продукції № 85572 від 19.12.2023 року, товар поставлявся на умовах СРТ (в розумінні «Інкотермс-2010») на склад покупця та був поставлений і оплачений в повному обсязі, що підтверджується вищевказаними документами.

Термін CPT означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Тобто за таких умов поставки (CPT), підготовку та заповнення ТТН і відповідальність за їхнє заповнення несе саме постачальник, тобто, ФГ «Зачепилівські Лани», а не позивач.

З огляду на викладені вище обставини колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс України не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуги) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків - покупець товарів (послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення, серед іншого, необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Таким чином, детальне відображення в акті змісту виявлених порушень є обов`язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо притягнення платника до податкової відповідальності, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника; факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

Натомість, як правильно зазначив суд першої інстанції, в акті перевірки від 18.06.2024 року № 11248/14-29-07-04/44575256 висновки Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо господарських операціях позивача з ФГ «Зачепилівські Лани» та з ТОВ «Агро Капітал Центр»» ґрунтуються здебільшого на припущеннях.

Крім того, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 2 грудня 2019 року у справі №826/13060/18.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт не довів належними і допустимими доказами порушення позивачем чинного законодавства України.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 14.11.2024р. колегія суддів не вбачає.

Крім іншого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та вважає, що така сума на правову допомогу відповідає принципам пропорційності та справедливості.

Питання заявленя позивачем в письмових поясненнях щодо стягнення на їх користь понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть вирішені судом у відповідності до ст. 139 КАС України після поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 березня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук