Справа № 160/29983/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі секретаря судового засіданняХижняк В.В.
представника відповідача Михайленко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправним та скасування наказу,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №118-дс від 31.10.2024 року «Про притягання до дисциплінарної відповідальності».
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято протиправно, оскільки висновок дисциплінарної комісії щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження є необґрунтованим та безпідставним. Позивач зазначає, що нею були здійснені усі передбачені чинним законодавством вимоги.
28.11.2024 ОСОБА_1 подано до суду клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
29.11.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказує наступне.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.10.2024 року №118-дс позивачу на підставі ст. 65, 66, 77 Закону №889-VIII оголошено зауваження.
В мотивувальній частині наказу вказано, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ відповідача розглянуто дисциплінарну справу №168 щодо позивача, комісія дійшла висновку про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, визначеного п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII. За результатами розгляду дисциплінарною комісією внесено подання керівнику відповідача від 24.10.2024 року №1355/04-36-14-15, в якому рекомендовано розглянути питання про застосування до позивача (начальника відділу супроводження судових спорів за камеральними перевірками та з адміністрування місцевих податків та податків і зборів з фізичних осіб управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області) дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження за порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII.
Оскільки факт вчинення проступку позивачем підтвердився за результатами проведеного дисциплінарного провадження на позивача накладено відповідне стягнення.
Підстава: подання дисциплінарної комісії від 24.10.2024 року №1355/04-36-14-15, пояснення позивача від 31.10.2024 року.
До позивача застосовано найбільш лояльний вид дисциплінарного стягнення.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що наказ Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №118-дс від 31.10.2024 року «Про притягання до дисциплінарної відповідальності» є правомірним, прийнятий у відповідно до вимог чинного законодавства та таким, що не підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.
Позивача притягнуто до відповідальності не за вчинення певних дій, а навпаки фактично за бездіяльність, оскільки позивач не своєчасно повідомила керівника про конфлікт інтересів. Відповідно, протиправним діянням позивача, за яке її притягнуто до відповідальності, була бездіяльність щодо несвоєчасного повідомлення інформації, а не вчинення дій. При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/ представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.
09.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.
Позивач не погоджується із наведеними у відзиві доводами відповідача та вважає, що вони не спростовують підстави для задоволення позовних вимог.
У поданих 13.12.2024 запереченнях відповідач наполягає на своїх доводах.
09.01.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2025 об 10:00 год.
В період з 10.02.2025 по 14.02.2025 суддя брала участь у підвищенні кваліфікації.
Розгляд справи перенесено на 18.02.2025 на 10:00 год.
18.02.2025 в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вислухавши позивача і представника відповідача, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 -позивач займає посаду начальника відділу супроводження судових спорів за камеральними перевірками та з адміністрування місцевих податків і зборів з фізичних осіб управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до витягу з наказу №318-о від 08.07.2022 року про переведення на посаду.
18.09.2024 року начальником управління запобігання корупції керівнику Головного управління ДПС у Дніпропетровській області подано доповідну записку №1218/04-36-14-15 щодо можливого порушення позивачем вимог ст. 28 Закону №1700-VII «Про запобігання корупції».
Тобто, в період перебування на посаді ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, не повідомлено не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли вона дізналася про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вжито заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.09.2022 №550 «Про врегулювання потенційного конфлікту інтересів у ОСОБА_3 » усунуто ОСОБА_1 , як начальника відділу супроводження судових спорів за камеральними перевірками та з адміністрування місцевих податків та податків і зборів з фізичних осіб управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі у його прийнятті з питань, пов`язаних з ТОВ «ЕНЕРГОЕКОГРУП»; визначено іншу особу підпорядкованого підрозділу, яка буде здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства розгляд та прийняття рішень, вчинення дій стосовно суб`єкту господарювання, яким є ТОВ «ЕНЕРГОЕКОГРУП».
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.09.2024 року №272-дп порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , утворено Дисциплінарну комісію, якій доручено здійснити дисциплінарне провадження.
31.10.2024 позивачем подано пояснення керівнику Головного управління ДПС у Дніпропетровській області .
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.10.2024 №118-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 на підставі статей 65, 66 і 77 Закону України «Про державну службу» оголошено зауваження.
Позивач вважає вказаний наказ протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VII "Про державну службу" (Закон № 889-VIII).
За визначенням ч.2 ст. 1 Закону №889-VIII «державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону №889-VIII службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону №889-VIII встановлено, що державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII).
Частиною 1 ст. 65 Закону №889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
За п. 5 ч. 2 ст. 65 визначено, що Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є:невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується
один із таких видів дисциплінарного стягнення:
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням (частини 2-3 ст. 66 Закону №889-VIII).
Як встановлено з обставин справи позивачу було оголошено зауваження за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну службу» щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів.
Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень ( ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».
У вказаній нормі також надано визначення терміну «приватний інтерес», за яким, приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає вжиття заходів державним службовцем щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.
Частиною 5 вказаної статті, у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів, їй надано право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі, якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Вказані положення не були застосовані позивачем, оскільки вона була переконена у відсутності конфлікту інтересів.
Для забезпечення однакового застосування положень Закону України «Про запобігання корупції», формування єдиного підходу до дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Національним агентством з питань корупції розроблені Методичні рекомендації №2 від 12.01.2024.
У Методичних рекомендаціях зазначено, що формування єдиного підходу до дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:
- в особи є приватний інтерес;
- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;
- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).
Товариству було анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість 14.06.2021 року за рішенням контролюючого органу у зв`язку з тим, що підприємство у 2020 році подавало декларацію з ПДВ з показниками, які свідчать про відсутність постачання або придбання товарів протягом 12 послідовних місяців, а з 20.07.2020 року скасовано реєстрацію РРО та книгу ОРО з 22.07.2020 року. Товариство не здійснює господарську діяльність з кінця 2019 року.
За випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 набув статусу директора Товариства лише з 18.05.2021 року, що суперечить інформації, наведеній у доповідній записці від 18.09.2024 року №1218/04-36-14-15, в якій зазначено, що ОСОБА_2 є засновником та директором Товариства з 17.05.2018 року.
Такі неточності у документах дисциплінарного провадження свідчать про формальність посадових осіб під час виконання дій по притягненню позивача до відповідальності.
Щодо підтвердження діяльності ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, то до пояснень були надані: виписки з банку по руху коштів на рахунку ФОП, які підтверджують останній рух коштів 01.06.2023 року. ФОП не працює з 01.06.2023.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність самого підприємця була припинена 30.01.2024.
Тобто, ОСОБА_2 припинив господарську діяльність ще до розгляду дисциплінарної справи своєї дружини ОСОБА_1 .
Дисциплінарна комісія була повідомлена про зазначені обставини, проте проігнорувала їх.
Щодо такої складової як наявність дискреційних повноважень на посаді начальника відділу супроводження судових спорів за камеральними перевірками та з адміністрування місцевих податків і зборів з фізичних осіб управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, слід вказати наступне.
Посадова інструкція позивача, затверджена 11.07.2022 В.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. В розділі 3 Інструкції передбачено представництво ГУ ДПС у судових справах пов`язаних з визнанням протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про визначення грошового зобов`язання за землю, орендної плати, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку.
Як було зазначено вище, Товариство не веде господарську діяльність. Більш того, Товариство не має у власності нерухомого майна та/або транспортних засобів, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначена обставина виключає ОСОБА_2 з числа суб`єктів оподаткування земельним податком, податком на нерухоме майно та транспортним податком як стосовно товариства, так і як фізичну особу-підприємця.
В.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 06.12.2023 затверджено Положення про відділ супроводження судових спорів за камеральними перевірками та з адміністрування місцевих податків і зборів з фізичних осіб управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
В розділі 4 Положення визначені права та обов`язки керівника відділу, зміст яких свідчить про відсутність можливості виникнення потенційного конфлікту інтересів, у рамках діяльності позивача, що може бути пов`язано із господарською діяльністю її чоловіка. Більшість вказаних прав і обов`язків керівник відділу пов`язані з керівними і організаторськими функціями позивача.
При розгляді дисциплінарної справи позивача комісією не було взято до уваги Посадову інструкцію і Положення.
Таким чином, чоловік позивача не був суб`єктом, на який позивач мав дискреційний вплив, відповідно до Посадової інструкції та Положенню про відділ.
Дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження, взагалі не взято до уваги пояснення позивача. Між тим, на переконання суду, позивачем у письмових поясненнях наведені вагомі доводи щодо відсутності її вини у встановлених порушеннях з посиланням на документи, наявні в матеріалах дисциплінарного провадження.
Враховуючи викладене можна зробити висновок, що Комісія виконувала свої обов`язки неналежно та не виконала завдання, які були покладені на неї наказом про створення дисциплінарної комісії.
Так, в наказі вказано посилання на п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», який передбачає: «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень», але в наказі не вказано що конкретно порушив державний службовець.
Суд зазначає, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.
За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі №806/1473/16, зазначено, що підставою для скасування протиправного наказу є відсутність дослідження обставин, яким чином і чи перетиналися особисті стосунки позивача та його родичів зі сферою службових повноважень, чи мав позивач будь-який майновий чи немайновий приватний інтерес, що був би пов`язаний із виконанням ним службових повноважень.
Сама по собі наявність у будь-якої особи близьких родичів не свідчить про можливість потенційного впливу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень (вчинення або невчинення дій) державним службовцем. Такий потенційний вплив може мати місце і у випадку дружніх, особистих, інших позаслужбових стосунків.
Суд зазначив, що кожна особа в процесі своєї життєдіяльності взаємодіє з різноманітними фізичними та юридичними особами у різних сферах. Рівні такої взаємодії, її зміст, спрямованість є важливою складовою приватного та сімейного життя особи, яке гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Втручання органів державної влади у таке право з метою протидії та запобігання корупції є виправданим за умови настання певних обставин, однак не може покладати на особу обов`язку беззастережно розкривати геть усі свої особисті стосунки.
Верховний Суд також звернув увагу на те, що наказ керівника державної служби про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця повинен бути виданий на підставі відповідної норми Закону №889-VIII та містити вичерпну інформацію щодо вчиненого державним виконавцем дисциплінарного проступку за який необхідно застосувати обраний у наказі вид дисциплінарного проступку.
У наказі, що оскаржується №118-дс від 31.10.2024 року зазначено, що «факт вчинення дисциплінарного проступку начальником відділу підтвердився за результатами проведення дисциплінарного провадження».
Проте, матеріали дисциплінарної справи та зміст наказу не містять жодного факту вчинення дисциплінарного проступку. Підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» відсутні, оскільки факт протиправної дії або бездіяльності чи прийняття рішень, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог не визначений та не доведений.
Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 ( Порядок №1039).
За п. 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.
Пунктом 33 Порядку №1039 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
Дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
З аналізу наведених норм судом встановлено, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями.
У постанові Верховного Суду від 16.03.2021 року у справі №140/2819/19, зазначено, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
За ч. 1 ст. 67 цього Закону №889-VII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно врахувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
В порушення п. 33 Порядку №1039 жодні з наведених обставин не були встановлені. Відповідачем не розглядався обсяг службових повноважень позивача, не було встановлено наявність рішень чи дій позивача , які б містили ознаки корупції за весь час займання нею посади.
Суд зазначає, що оспорюваний наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 30.10.2024 №118-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» не має чіткого формулювання суті та обставин допущеного позивачем проступку з посиланням на конкретні відповідні нормативно-правові акти. Зі змісту наказу неможливо встановити дійсні підстави та причини, з яких відповідач дійшов висновків про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку. Наказ не містить інформацію щодо наслідків виявлених порушень та має узагальнені формулювання.
За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 12.08.2019 у справі №1340/4847/18, рішення, яке приймається за наслідками дисциплінарного провадження, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мають значення для його прийняття. Саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтування оскаржуваного наказу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не врахував усі дійсні обставини справи при проведенні дисциплінарного провадження, результати якого стали підставою для видання оскарженого наказу.
Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між вчинками позивача та ймовірними шкідливими наслідками, які їх могли спричинити, а тому наказ прийнято не на підставі та не у спосіб, встановлений законодавством, що регулює спірні правовідносини; є необґрунтованим, тобто таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, прийнятим без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.
Як наслідок, відповідач дійшов помилкового висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, і відповідно про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідач не довів правомірність оскаржуваного наказу від 13.03.2024 р. №4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Позивачем при зверненні з позовом сплачено судовий збір у сумі 969,60 грн., що підтверджується квитанцією ІD8916-3401-1508-1446 від 08.11.2024.
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 969,60 грн.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №118-дс від 31.10.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28.02.2025.

Суддя О.В. Врона