Справа № 826/6106/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про прийняття справи до розгляду

03 березня 2025 року Справа № 826/6106/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Заступника Генерального прокурора - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15) в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 12/2), Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 12/2) з позовом до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не передбачення в державному контракті від 18.04.2017 № 308/17/7 умови про зобов`язання виконавця укласти компенсаційний (офсетний) договір згідно з вимогами п. 2 ст. 8 Закону України "Про державне оборонне замовлення", п. 29 Порядку планування, формування, розміщення та коригування державного оборонного замовлення, а також здійснення контролю за його виконанням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 464;

- зобов`язати Міністерство оборони України вчинити дії щодо приведення умов державного контракту від 18.04.2017 № 308/17/7 у відповідність до п. 2 ст. 8 Закону України "Про державне оборонне замовлення", п. 29 Порядку планування, формування, розміщення та коригування державного оборонного замовлення, а також здійснення контролю за його виконанням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 464.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2018 року у справі № 826/6106/18 відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатись суддею Вєкуа Н.Г. в порядку загального позовного провадження; вирішено здійснювати розгляд справи у закритому судовому засіданні; призначено підготовче засідання, що відбудеться в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2018 року у справі №826/6106/18 передано справу № 826/6106/18 за позовом Заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2018 року у справі №826/6106/18 прийнято справу №826/6106/18 до свого провадження; розгляд справи вирішено здійснювати в загальному позовному провадженні, у закритому судовому засіданні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2019 року у справі №826/6106/18 закрито підготовче провадження; призначено судове засідання для розгляду справи по суті у приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу №826/6106/18.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Мельникова Р.В. 19.02.2025 за результатами автоматизованого розподілу судової справи відповідно до протоколу від 19.02.2025.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти до провадження вказану адміністративну справу.

Згідно з частиною 2 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч.1 та ч.2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.13 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Приписами п.п. 4, 5 ч.5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частиною 7 статті 160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

В той же час, положеннями ч.3 ст.53 КАС України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, частиною 4 вказаної статті КАС України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Так, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 року у справі прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Великою Палатою Верховного Сулу наголошено на тому, що бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Із посиланням на положення ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень, таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічні правові висновки міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17, від 10 квітня 2019 року у справі №813/661/17, від 28.04.2021 року по справі № 160/13338/20.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Тобто, прокурор набуває адміністративної правосуб`єктності лише у разі підтвердження судом наявності підстав для представництва інтересів держави, при цьому наявність таких підстав може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

В позовній заяві позивач зазначає, що позов подано в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, але позовна заява не містить жодного обґрунтування та доказів нездійснення чи неналежного здійснення своїх повноважень вищевказаним суб`єктом, що є прямим порушенням вимог частини третьої та четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, позивачем належним чином не обґрунтовано, в чому саме полягає порушення законних інтересів держави чи загроза такого порушення, лише зазначено, що наведені у позовній заяві порушення нормативно-правових актів та бездіяльність органів державної влади у своїй сукупності призвели до порушення економічних інтересів держави у сфері військово-технічного співробітництва, що не створює підстав для такого представництва.

У цьому випадку прокурор не вказав причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Суд наголошує на обставинах того, що п. 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду уточнену позовну заяву, в якій обґрунтувати правові підстави звернення з даною позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Суд також зазначає, що згідно ч.ч.14, 15 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Керуючись статтями 9, 12, 72, 77, 80, 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу за позовом Заступника Генерального прокурора - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - прийняти до розгляду.

Позовну заяву Заступника Генерального прокурора - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без руху.

Надати Заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору термін - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити Заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Роз`яснити Заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Мельников Р.В.