Справа № 420/3747/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3747/24

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,

повний текст судового рішення

складено 09.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНА-2019 про припинення права на виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі УДАБК) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНА-2019 (далі ТОВ), в якому позивач просив суд припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 30.10.2023 року №ОД95 Нове будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу з мансардою за адресою: м.Одеса, вул.Саксаганського, 2-А.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.10.2023 року УДАБК зареєстровано повідомлення №ОД95 про початок виконання будівельних робіт на об`єкті Нове будівництво житлового будинку садибного типу з мансардою за адресою: м.Одеса, вул.Саксаганського, 2-А, на земельній ділянці кадастровий номер :43:007:0032, площею 353 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), замовником будівництва є ТОВ ЮНА-2019. Однак, при проведенні обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м.Одеса, встановлено порушення відповідачем вимог державних будівельних норм, а саме: площа земельної ділянки з кадастровим номером :43:007:036 становить 353 кв.м., тобто її площа є меншою, ніж це передбачено нормами ДБН Б.2.2-12:2019, які дозволяють здійснювати забудову земельної ділянки (500 кв.м.). Будівництво житлового будинку з істотними порушеннями будівельних норм і правил є самочинним будівництвом в розумінні ч.1 ст.376 ЦК України. Відтак, у відповідності до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, наявні підстави для припинення за судовим рішенням права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :43:007:0032, площею 0,0353 га. (353 кв.м.).

30.10.2023 року УДАБК зареєстровано повідомлення №ОД 95 про початок виконання будівельних робіт на підставі будівельного паспорта Нове будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу з мансардою за адресою: АДРЕСА_1 .

Архітектором ОСОБА_1 виготовлена схема намірів забудови земельної ділянки від 24.10.2023 року, реєстраційний номер NВ01:0590-0891-9312-9826, на нове будівництво двоповерхового житлового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 511036900:43:007:0032), з намірами забудови двоповерховий житловий будинок з мансардою, загальною площею 199,69 кв.м, габаритними розмірами 8,50х13,41 м. Будинок віднесено до ІІ ступеню вогнестійкості.

Будівельний паспорт на забудову вказаної земельної ділянки Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради не видавався.

02.11.2023 року за результатами обстеження складено акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації, при плануванні та забудові на території м.Одеси.

За результатами обстеження встановлено: під час виїзду на місце з візуального огляду встановлено, що будівельні роботи не розпочато, земельна ділянка вільна від забудови, що підтверджується фотофіксацією.

Матеріалами справи також встановлено, що площа земельної ділянки (кадастровий номер: :43:007:0032) на якій заплановано будівництво двоповерхового індивідуального житлового будинку з мансардою складає - 353 кв.м.

ТОВ на підставі іпотечного договору від 19.05.2021 року було взято в іпотеку нерухоме майно у вигляді у т.ч. сформованої земельної ділянки, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер :43:007:0009 була раніше надана іншій фізичній особі.

Надалі, вищевказана земельна ділянка загальною площею 0,5642 га була розподілена на 17 окремих земельних ділянок (16 ділянок під будівництво житлових будинків, 1- ділянка - для улаштування проїзду), які наново сформовані шляхом присвоєння окремих кадастрових номерів, в тому числі 43:007:0032, відомості про що внесено до Державного земельного кадастру.

За результатами обстеження на місці встановлено, що нове будівництво двоповерхового житлового будинку з мансардою на земельній ділянці загальною площею 353 кв.м. з кадастровим номером: 0:43:007:0032 за адресою: м.Одеса, вул.Саксаганського, 2-А, передбачається з порушеннями п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування і забудова територій.

Як зазначено позивачем, формування нової земельної ділянки здійснювалось без урахування вимог діючих будівельних норм БН Б.2.2-12:2019 Планування та забудову територій, які набрали чинності 01.10.2019 року, у т.ч. в частині граничного розміру площі ділянки.

Оскільки будівництво відбувається з порушенням вимог державних будівельних норм, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження щодо мінімальних площ земельних ділянок для нового житлового будівництва, встановлених пунктом 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування і забудова територій, розповсюджуються, насамперед, на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок громадянам.

Крім того, суд дійшов висновку, що враховуючи положення Постанови КМУ Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану від 24.06.2022 №722 (далі Постанова №722), видання будівельного паспорт на забудову спірної земельної ділянки не носить обов`язкового характеру на час воєнного стану, за умови видання інших дозвільних документів, яким в даному випадку, є схема намірів забудови реєстраційний номер NB01:0590-0891-9312-9826 від 24.10.2023 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до пп.1 пункту «б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), статтею 10 якого передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 6 Закону №3038-VI.

Приписами частин 1 - 2 статті 6 Закону №3038-ІV визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно ст.1 Закону №3038-VI будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва; замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Відповідно до ст.36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Постановою КМУ від 24.06.2022 №722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану» зокрема, установлено, що надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей: на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану: будівництво індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 500 кв. метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки за рішенням замовника відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні, а у разі відсутності затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні - відповідно до цільового призначення земельної ділянки та обмежень у використанні земель, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини», може здійснюватися замовником без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки. У такому разі замовник звертається до архітектора або інженера-проектувальника, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, на підставі укладеного між ними договору, архітектор або інженер-проектувальник забезпечує створення та/або завантаження до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Електронна система) з накладенням кваліфікованого електронного підпису схеми намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), створеної з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил. При цьому під час подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт замовник зазначає реєстраційний номер схеми намірів забудови земельної ділянки в Електронній системі.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, з 12.07.2022 року видання будівельного паспорту на забудову спірної земельної ділянки не носить обов`язкового характеру, за умови видання інших дозвільних документів, яким в даному випадку є схема намірів забудови реєстраційний номер NВ01:0184-8200-1851-3104 від 24.10.2023.

Відповідно до ч.7 ст.36 Закону №3038-VI право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Частиною 8 ст.36 Закону №3038-VI передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Згідно ч.2 ст.39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Відомості про набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності.

Аналіз вищенаведених приписів чинного законодавства свідчить про те, що недостовірними даними, наведеними у надісланому повідомленні, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, визнаються, зокрема:

- якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- якщо він збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

- якщо він збудований або будується чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

За положеннями частини 1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, до переліку вищевказаних ознак недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, стаття 376 ЦК України додає випадок - якщо він збудований або будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вже було зазначено вище, ТОВ є власником земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Саксаганського, 2-А, кадастровий номер :43:007:0032, площею 0,0353 га. (353 кв.м.), що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності.

Звертаючись з даним позовом до суду про припинення права на виконання будівельних робіт, УДАБК вказує на встановлені порушення будівельних норм і правил.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те, що площа земельної ділянки з кадастровим номером :43:007:032 становить 0,0353 га (353 кв.м.), що є меншою, ніж це передбачено нормами ДБН Б.2.2-12:2019, які дозволяють здійснювати забудову земельної ділянки, а відтак будівництво здійснюється з порушеннями вимог пункту 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Державні будівельні стандарти є засобом реалізації державної політики у сфері нормування в будівництві.

Відповідно до абзаців 4 та 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009 №1704-VI нормування в будівництві - це діяльність із розроблення, погодження, перевірки, затвердження, внесення змін, скасування або визнання такими, що втратили чинність, будівельних норм; державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Стаття 11 Закону №1704-VI передбачає, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. Сфера застосування будівельних норм визначається у кожному нормативному акті з урахуванням особливостей об`єкта нормування. Будівельні норми встановлюють обов`язкові вимоги до об`єкта нормування, що застосовуються при плануванні і забудові територій, проектуванні і будівництві. Будівельні норми мають містити положення щодо забезпечення виконання основних вимог до споруд та дотримання функціональних параметрів об`єкта нормування під час його експлуатації. Державний контроль за дотриманням суб`єктами містобудування будівельних норм здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до компетенції щодо об`єктів, визначених пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Норми ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» набрали чинності з жовтня 2019 року. Цими нормами введено норму, за якою граничний розмір площі земельних ділянок, які надаються громадянам для нового житлового будівництва, має становити не менше 150 кв.м. для блокованої забудови і не менше 500 кв.м для індивідуальної житлової забудови. При розміщенні земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в межах сформованої забудови площа її може бути зменшена, але не більше ніж на 20% за умов забезпечення санітарних та протипожежних вимог.

При цьому, у п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 передбачено, що вони розповсюджуються на ділянки, які надаються громадянам для нового житлового будівництва.

У відповідності до п.«а» ч.1 ст.82 ЗК України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно із ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ планує будівництво будинку садибного типу на ділянці, яка виникла внаслідок поділу однієї ділянки, яка була придбана у власність відповідачем.

Так, на підставі іпотечного договору від 19.05.2021 року ТОВ було взято в іпотеку нерухоме майно у вигляді у т.ч. сформованої земельної ділянки, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Земельна ділянка за вказаною адресою загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер :43:007:0009, була раніше надана іншій фізичні особі. В подальшому, 07.06.2021 року вищевказана земельна ділянка, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, була розподілена на 17 окремих земельних ділянок (16 ділянок під будівництво житлових будинків, 1 ділянка для улаштування проїзду), як новосформовані з присвоєнням окремих кадастрових номерів, в тому числі земельна ділянка :43:007:0032.

Колегія суддів наголошує, що ТОВ був здійснений поділ раніше сформованої земельної ділянки без зміни цільового призначення. При здійсненні поділу земельна ділянка з кадастровим номером :43:007:0032 має площу, яка менша, ніж це передбачено п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

При цьому, на звернення ТОВ до Міністерства розвитку громад та територій України, останнє листом від 14.12.2022 року за №7/14.4.1/13703-22 надало роз`яснення, що обмеження щодо мінімальних площ земельних ділянок для нового житлового будівництва, встановлених пунктом 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019, розповсюджуються, насамперед, на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок. Застосування цієї норми при здійсненні забудови раніше сформованих земельних ділянок відповідного цільового призначення не має достатнього нормативного підґрунтя.

Відтак, приписи пунктів 6.1.32 ДБH 5.2.2-12:2019 в частині мінімальних площ земельних ділянок застосовуються на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок.

Апеляційний суд наголошує, що для поділу земельної ділянки необхідна відповідна документація із землеустрою у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Саме розробники документації із землеустрою мають перевіряти дотримання норм законодавства при виготовленні такої документації, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру, цільове призначення належної ТОВ на праві власності земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Незгода УДАБК з реєстраційними діями реєстратора щодо внесення до Державного земельного кадастру всупереч діючим будівельним нормам в частині граничних розмірів новосформованої земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру :43:007:0032 не свідчить про факт подання недостовірних даних відповідачем у повідомленні або здійснення ним самочинного будівництва.

При виготовленні схеми намірів забудови замовником був наданий документ про право власності на вже сформовану земельну ділянку, тому при виготовленні схеми намірів забудови перевірялося тільки цільове призначення ділянки та дотримання норм, які регулюють відстані між будинками, відступи, межі, протипожежні норми тощо.

Більш того, схема намірів забудови земельної ділянки NВ01:0590-0891-9312-9826 не оскаржувалась на предмет її відповідності вимогам законодавства, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що УДАБК, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, не було надано доказів існування визначених положеннями Закону №3038-VI підстав припинення права на виконання будівельних робіт.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук