Справа № 520/21853/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 р.Справа № 520/21853/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., повний текст складено 16.12.24 по справі № 520/21853/24

за позовом Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ»

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» (далі по тексту позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті заходів примусового виконання рішення суду у рамках зведеного виконавчого провадження №62737925, які передбачені частиною другою статей 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь»;

- зобов`язати відповідача, виконати вимоги частини другої статтей 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» у рамках зведеного виконавчого провадження №62737925 шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566,3 кв.м, літ. Р-6 площею 674,4 кв.м, літ. С-2 площею 968,0 кв.м, літ. У-3 площею 5774,9 кв.м, літ. Х-1 площею 18,2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163,3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81,8 кв.м, літ. Фп площею 130,3 кв.м., які розташовані на вулиці Дарвіна, будинок 20, місті Харкові.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 частково задоволено позовну заяву Державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати вимоги частини другої статті 48, статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках зведеного виконавчого провадження №62737925 шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566.3 кв.м, літ. Р-6 площею 6741.4 кв.м, літ. С-2 площею 968.0 кв.м, літ. У-3 площею 5774.9 кв.м, літ. Х-1 площею 18.2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163.3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81.8 кв.м, літ. Фп площею 130.3 кв.м., які розташовані у м. Харкові, вулиця Дарвіна, будинок 20. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 та відмовити у задоволенні позову Державне підприємство «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ».

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 683-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» Передано єдині майнові комплекси державних підприємств, серед яких і ЄМК Державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» до сфери управління Фонду державного майна з метою їх подальшої приватизації. Фондом прийнято наказ від 18.12.2024 № 2824 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.20222 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами)» єдиний майновий комплекс державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» включено до переліку підприємств що підлягають приватизації.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу Фонду державного майна України , в якій зазначає, що доводи та обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними та помилковими. Просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. ст. 300, 304 КАС України не скористались та не подали відзив на апеляційну скаргу Фонду державного майна України .

Представник Фонду державного майна України в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні.

Державне підприємство «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» подало клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №62737925, у якому боржником є ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», до складу якого входять 1090 виконавчих проваджень про стягнення з боржника заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб і держави, яка становить загальну суму 66 772 631,35 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.09.2020 у зведеному виконавчому провадженні №62737925 було накладено арешт на кошти, що містяться на банківських рахунках ДП «УкрНТЦ «Енергосталь».

З наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем направлялися платіжні інструкції до банківських установ для списання наявних у позивача грошових коштів та за період з січня 2023 року було списано грошові кошти у розмірі 153 265,46 грн, які були розподілені між стягувачами.

З постанови про опис та арешт майна (кошти) боржника від 30.03.2021 ЗВП №62737925 вбачається, що відповідачем було описане та арештоване нерухоме майно, що перебуває на балансі позивача, зокрема нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 20.

Постановою про арешт майна боржника від 20.03.2023 ВП №62656661 відповідачем було накладено арешт на транспортні засоби: ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; CHEVROLET реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 ; TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 ; RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 ; 3A3, реєстраційний номер НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; CHEVROLET, реєстраційний номер НОМЕР_10 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 ; TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 ; RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_11 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 .

28.06.2024 державним виконавцем було описано та арештовано транспортні засоби: TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 ; VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_12 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 ; HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_14 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_15 .

01.07.2024 державним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 166/2023, виданий Фондом державного майна 20.03.2023) для участі у виконавчому провадженні.

Вважаючи, що відповідач на виконання вимог частини п`ятої статті 48 та частини п`ятої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов`язаний звернути стягнення не тільки на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках та автотранспортні засоби, а й на об`єкти нерухомого майна, що перебувають на балансі позивача та не використовуються у господарській діяльності, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати вимоги частини другої статті 48, статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках зведеного виконавчого провадження №62737925 шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566.3 кв.м, літ. Р-6 площею 6741.4 кв.м, літ. С-2 площею 968.0 кв.м, літ. У-3 площею 5774.9 кв.м, літ. Х-1 площею 18.2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163.3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81.8 кв.м, літ. Фп площею 130.3 кв.м., які розташовані у АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає невжитті заходів примусового виконання рішення суду в рамках зведеного виконавчого провадження №62737925, які передбачені чатиною другою статті 48, статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», не призводить до ефективного поновлення порушених прав позивача та апріорі не може призвести до потрібних (бажаних) позивачу результатів (наслідків).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIIІ, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення).

Згідно з ч. 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено матеріалами справи, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про опис та арешт майна (кошти) боржника від 30.03.2021 ЗВП №62737925, з якої вбачається, що відповідачем описане та арештоване нерухоме майно, що перебуває на балансі позивача, зокрема нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 20, а саме: нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566.3 кв.м, літ. Р-6 площею 6741.4 кв.м, літ. С-2 площею 968.0 кв.м, літ. У-3 площею 5774.9 кв.м, літ. Х-1 площею 18.2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163.3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81.8 кв.м, літ. Фп площею 130.3 кв.м.

Наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» визначено перелік об`єктів, що підлягають приватазації.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 683-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності», в редакції станом на момент розгляду справи у суді першої інстанції та станом на момент розгляду в суді апеляційної інстанції, передано єдині майнові комплекси державних підприємств, серед яких і ЄМК Державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» до сфери управління Фонду державного майна з метою їх подальшої приватизації.

Наказом Фонду державного майна України від 18.12.2024 № 2824 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами)» єдиний майновий комплекс державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» включено до переліку підприємств що підлягають приватизації.

Як вбачається з наказу від 18.12.2024 № 2824 Державне підприємство Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» включено до переліку підприємств що підлягають приватизації за юридичною адресою м.Харків, просп. Науки,9.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України», до повноважень Фонду держмайна належить здійснення повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контроль діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; прийняття рішення про приватизацію; здійснення продажу державного майна в процесі його приватизації.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України

Державні органи приватизації щороку до 15 січня поточного року забезпечують оприлюднення переліків об`єктів, що підлягають приватизації на відповідний рік, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Якщо протягом року у передбаченому цією статтею порядку приймаються рішення про включення додаткових об`єктів права державної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, Фонд державного майна України має включити такі об`єкти до відповідного переліку та оприлюднити відповідний змінений перелік об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. (ч.10 ст.11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна, з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо:

вчинення правочину та/або господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг чи сума коштів, що є предметом такого правочину та/або господарського зобов`язання, перевищує 10 відсотків вартості активів підприємства та/або господарського товариства за даними фінансової звітності за останній звітний період. Забороняється ділити предмет правочину з метою ухилення від вимоги, передбаченої цим абзацом;

укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу;

вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є відчуження підприємством та/або господарським товариством або набуття ним земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об`єкти та/або внаслідок яких може відбутися зменшення вартості такого майна або зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству та/або господарському товариству або перебуває в його користуванні;

вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є обтяження земельних ділянок, іншого нерухомого майна та/або основних фондів підприємства та/або господарського товариства та/або майнових прав на зазначені об`єкти;

вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є придбання, відчуження, обтяження, набуття у власність у інший спосіб акцій, часток, а також похідних цінних паперів;

укладення договорів оренди земельних ділянок та іншого нерухомого майна або основних засобів підприємства та/або господарського товариства;

укладення договорів поруки, гарантії;

списання основних засобів, що мають залишкову вартість, безоплатної передачі та реалізації майна для погашення заборгованості, передачі майна в управління;

зміни номінальної вартості або кількості акцій без зміни розміру статутного капіталу акціонерного товариства (крім банків);

прийняття рішень про збільшення або зменшення статутного капіталу, крім випадків збільшення статутного капіталу на суму збільшення вартості власного капіталу товариства (крім банків);

прийняття рішень про припинення підприємства/господарського товариства шляхом реорганізації;

скорочення чисельності працівників підприємства, що приватизується.

Згідно з п. 13 ч. 1ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦК України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, все майно позивача, в тому числі нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566.3 кв.м, літ. Р-6 площею 6741.4 кв.м, літ. С-2 площею 968.0 кв.м, літ. У-3 площею 5774.9 кв.м, літ. Х-1 площею 18.2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163.3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81.8 кв.м, літ. Фп площею 130.3 кв.м, віднесено до об`єктів приватизації, оскільки Державне підприємство Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» підлягає приватизації як єдиний майновий комплекс підприємства, а не його окремі частини, що в свою чергу свідчить про приватизацію всього майна підприємства, що унеможливлює подальшу реалізацію відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правильно вчинені дії щодо опису та арешту нерухомого майна, яке перебуває на балансі позивача без подальшої реалізації відповідно до вимог Закону України № 1404-VIIІ, Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", Закону України " Про Про приватизацію державного і комунального майна"

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені матеріали, колегія суддів вважає, що права та охоронювані законом інтереси позивача з боку відповідача не порушені.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати вимоги частини другої статті 48, статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках зведеного виконавчого провадження №62737925 шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» нежитлові будівлі літ. А-5 площею 7566.3 кв.м, літ. Р-6 площею 6741.4 кв.м, літ. С-2 площею 968.0 кв.м, літ. У-3 площею 5774.9 кв.м, літ. Х-1 площею 18.2 кв.м, літ. Ц-1 площею 163.3 кв.м, літ. Ч-1 площею 81.8 кв.м, літ. Фп площею 130.3 кв.м., які розташовані у м. Харкові, вулиця Дарвіна, будинок 20.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 по справі № 520/21853/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко

Повний текст постанови складено 03.03.2025 року