Справа № 520/2575/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2025 р. № 520/2575/25
Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасування постанову державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматовою Катериною Леонідівною ВП №73461948 від 21.01.2025 про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державний виконавець на час винесення постанови про накладення штрафу діяв без дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому оскаржувана постанова від 21 січня 2025 року ВП № 73461948 про накладення штрафу в розмірі 3400,00 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 відкрито провадження у справі №520/2575/25, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року у справі № 630/438/23 позов ОСОБА_2 задоволено, ухвалено усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом вселення ОСОБА_2 в житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловий будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі виконавчого листа № 630/438/23 від 24 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження № 73461948.

Як зазначає позивач, на момент виконання рішення, а саме 13 грудня 2023 року, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , мешкало чотири особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Позивачкою ОСОБА_1 зазначена кімната, де є вільне місце, де ОСОБА_2 може спати та залишати свої особисті речі. Крім того, у вільному доступі ОСОБА_2 є всі кімнати загального користування: ванна, кухня, туалет та коридор.

На підтвердження вселення ОСОБА_2 в житловий будинок складено акт від 13 грудня 2023 року.

У зв`язку з фактичним виконанням рішення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" прийнята постанова про закінчення виконавче провадження від 15 грудня 2023 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 , 05.09.2024 постановою державного виконавця вирішено відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 630/438/23 від 24 листопада 2023 року.

Державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматовою Катериною Леонідівною 17 вересня 2024 року в присутності стягувача та боржника складено акт, з якого вбачається, що стягувач ОСОБА_2 має доступ до користування такими приміщеннями: коридор, кухня, ванна, передня. Доступу до інших приміщень вказаного буднику немає. Про наслідки невиконання рішення суду учасники провадження попереджені. Зі слів власника будинку в усіх кімнатах проживають люди. Зі слів стягувача по рішенню суду у будинку є вільне житлове приміщення, яке має бути використане для її проживання, але ОСОБА_1 не допускає до кімнати.

21.01.2025 державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматовою Катериною Леонідівною Згідно ч. 6 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Не погодившись з винесеною постановою про накладення штрафу, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Водночас, порядок виконання рішення про вселення стягувача регламентований статтею 67 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до частини першої статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Згідно з частиною другою статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Частиною третьою статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції (частина четверта статті 67 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною п`ятою статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

Частиною шостою статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, встановлена статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" уразі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з частиною другою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, підставою для накладання на боржника штрафу у подвійному розмірі є повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

З огляду на вимоги частини другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", для встановлення правомірності прийняття державним виконавцем постанови від 21.01.2025 про накладення штрафу на суму 3400,00 грн., підлягає з`ясуванню наявність такої обов`язкової підстави для накладання на боржника штрафу у подвійному розмірі у виконавчому провадженні №73461948, як повторність невиконання позивачкою без поважних причин рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року у справі №630/438/23.

У зв`язку з фактичним виконанням рішення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" прийнята постанова про закінчення виконавче провадження від 15 грудня 2023 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 , 05.09.2024 постановою державного виконавця вирішено відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 630/438/23 від 24 листопада 2023 року.

Державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматовою Катериною Леонідівною 17 вересня 2024 року в присутності стягувача та боржника складено акт, з якого вбачається, що стягувач ОСОБА_2 має доступ до користування такими приміщеннями: коридор, кухня, ванна, передня. Доступу до інших приміщень вказаного буднику немає. Про наслідки невиконання рішення суду учасники провадження попереджені. Зі слів власника будинку в усіх кімнатах проживають люди. Зі слів стягувача по рішенню суду у будинку є вільне житлове приміщення, яке має бути використане для її проживання, але ОСОБА_1 не допускає до кімнати.

21.01.2025 державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматовою Катериною Леонідівною Згідно ч. 6 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять інформації про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн., тобто застосування штрафу за невиконання судового рішення вперше, що свідчить про відсутність визначених частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" факту повторного невиконання позивачкою без поважних причин рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року у справі №630/438/23.

Зважаючи на відсутність передбаченої частиною другою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" такої обов`язкової підстави для накладання на боржника штрафу у подвійному розмірі у виконавчому провадженні №73461948 як повторність невиконання ОСОБА_1 без поважних причин рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 липня 2023 року у справі №630/438/23, суд дійшов висновку про протиправність прийняття державним виконавцем постанови від 21.01.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу на суму 3400,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-258, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Космічна, буд. 21-А, 11 поверх, м. Харків, 61023, ) про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ісматової Катерини Леонідівни ВП №73461948 від 21.01.2025 про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Космічна, буд. 21-А, 11 поверх, м. Харків, 61023, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку та строк, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.03.2025.

Суддя О.М. Шляхова