Справа № 520/1461/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 березня 2025 року № 520/1461/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області в особі заступника начальника Лозівського РВП - начальника СВ ГУНП в Харківській області підполковника поліції О.С. Гангур (вул. Ярослава Мудрого, 7,м. Лозова,Харківська обл., Лозівський р-н,64602, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення заступника начальника Лозівського РВП - начальника СВ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Олександра Сергійовича Гангур (індекс 64602, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 7, ) щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судді у відставці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , та заступнику начальника ВП з ПД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області полковнику поліції Олександру Гайворонському у передачі особисто ст. слідчому Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітану поліції Артему Сухореброму матеріалів №5956 ЖЄО № 11348 від 05.12.2023 року на 94 аркушах (згідно рапорту ст. інспектора - черговий ЧЧСМ Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції Олександра Лисенко від 05.12.2023 року матеріал на 140 аркушах) та залучення їх відповідно до вимог ст.ст. 2, 7, 9, 11, 22, 39, 93 КПК України до матеріалів кримінального провадження №0001146 від 05.12.2023 року за ст. 376 КК України, так як ним були порушені вимоги: ст. 12 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1995 року з подальшими змінами та доповненнями; ч. 1 ст. 1; ч. 1, 2 ст. 6; ч. 1, 2, 3 ст. 7; ч. 1 ст. 9; ч. 1, 2 ст. 17; ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року з подальшими змінами та доповненнями; ст. 2; п.п.1, 2, 3, 10, 13, 15, 16, 17, 18, 19 ч. 1 ст. 7; ч. 2, 3, 5 ст. 9; ч. 1, ч. 3 ст. 11; п.п.3, 4, 6, 7 ч. 2 ст. 39 КПК України;

- зобов`язати заступника начальника Лозівського РВП - начальника СВ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Олександра Сергійовича Гангур прийняти рішення про направлення ст. слідчому Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітану поліції Артему Сухореброму матеріалів №5956 ЖЄО № 11348 від 05.12.2023 року на 94 аркушах (згідно рапорту ст. інспектора - черговий ЧЧСМ Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції Олександра Лисенко від 05.12.2023 року матеріал на 140 аркушах), які на даний час списані та знаходяться в архіві уповноважених осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області та залучення їх відповідно до вимог ст.ст. 2, 7, 9, 11, 22, 39, 93 КПК України до матеріалів кримінального провадження №0001146 від 05.12.2023 року за ст. 376 КК України, так як ним при відмові при приєднані матеріалів за належністю, були порушені вимоги: ст. 12 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1995 року з подальшими змінами та доповненнями; ч. 1 ст. 1; ч. 1, 2 ст. 6; ч. 1, 2, 3 ст. 7; ч. 1 ст. 9; ч. 1, 2 ст. 17; ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року з подальшими змінами та доповненнями; ст. 2; п.п. 1, 2, 3, 10, 13, 15, 16, 17, 18, 19 ч. 1 ст. 7; ч. 2, 3, 5 ст. 9; ч. 1,ч. 3 ст. 11; п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 2 ст. 39 КПК України.

Ухвалою суду справу прийнято до провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

позивач 02.01.2024 у дільничного офіцера поліції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області отримав довідку, яка затверджена начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 29.12.2023.

Згідно вказаної довідки, 05.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із зверненням, в якому просив притягнути до відповідальності суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області за неналежний розгляд його справ, яке було зареєстровано в ЖЄО Лозівського РВП ГУНП в Харківській області під №11348.

Дане звернення було викликано тим, що, як зазначає позивач, 05.12.2023 у відношенні нього Лозівським РВП ГУНП в Харківській області було зареєстроване кримінальне провадження з приводу перешкоджання роботи суду. До вказаного звернення позивачем були додані документи, які були призначені для ст.слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Артема Сухореброго.

27.12.2023 документи були повернуті відповідачем у даній справі у зв`язку з тим, що дані матеріали не є належними і допустимими до кримінального провадження, а згідно ст. 49 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суддя є недоторканним.

За результатом розгляду звернення ОСОБА_1 відповідачем було прийнято рішення про припинення розгляду та списання матеріалу ЖЕО №11348 від 05.12.2023 до справи згідно із Законом України "Про звернення громадян". Заявникові надіслана відповідь про результати розгляду звернення вихідний Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області П-22 від 01.01.2024.

Отже, позивач фактично висловлює незгоду із діями та рішеннями відповідача щодо незалучення документів до кримінального провадження згідно вимог КПК України та відповідно просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення про направлення ст. слідчому Лозівського РВП ГУНП в Харківській області матеріалів №5956 ЖЄО № 11348 від 05.12.2023 року на 94 аркушах та залучення їх відповідно до вимог ст.ст. 2, 7, 9, 11, 22, 39, 93 КПК України до матеріалів кримінального провадження №0001146 від 05.12.2023 року за ст. 376 КК України, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач 02.01.2024 у дільничного офіцера поліції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області отримав довідку, яка затверджена начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 29.12.2023.

Згідно вказаної довідки, 05.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із зверненням, в якому просив притягнути до відповідальності суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області за неналежний розгляд його справ, яке було зареєстровано в ЖЄО Лозівського РВП ГУНП в Харківській області під №11348.

Вказане звернення було викликано тим, що, як зазначає позивач, 05.12.2023 у відношенні нього Лозівським РВП ГУНП в Харківській області було зареєстроване кримінальне провадження з приводу перешкоджання роботи суду. До вказаного звернення позивачем були додані документи, які були призначені для ст.слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Артема Сухореброго.

27.12.2023 документи були повернуті відповідачем у даній справі у зв`язку з тим, що дані матеріали не є належними і допустимими до кримінального провадження, а згідно ст. 49 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суддя є недоторканним.

За результатом розгляду звернення ОСОБА_1 відповідачем було прийнято рішення про припинення розгляду та списання матеріалу ЖЕО №11348 від 05.12.2023 до справи згідно із Законом України "Про звернення громадян". Заявникові надіслана відповідь про результати розгляду звернення вихідний Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області П-22 від 01.01.2024.

Суд вказує, що в даному випадку, позивач фактично висловлює незгоду із діями та рішеннями відповідача щодо незалучення документів до кримінального провадження згідно вимог КПК України та відповідно просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення про направлення ст. слідчому Лозівського РВП ГУНП в Харківській області матеріалів №5956 ЖЄО № 11348 від 05.12.2023 року на 94 аркушах та залучення їх відповідно до вимог ст.ст. 2, 7, 9, 11, 22, 39, 93 КПК України до матеріалів кримінального провадження №0001146 від 05.12.2023 року за ст. 376 КК України.

Суд зазначає, що приписами статті 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст.3 Закону №393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною 1 статті7 Закону №393/96 передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до статті 15 Закону №393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №393/96, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що звернення, яке відповідає вимогам цього Закону має бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Водночас, звернення подається органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушеного у зверненні питання. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. При цьому обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає доведення змісту відповіді до заявника.

Матеріалами справи підтверджено, що дійсно 05.12.2023 року (ЄО11348) ОСОБА_1 звернувся з заявою до Лозівського РВП, в якій просить притягнути суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області до кримінальної відповідальності згідно кримінального кодексу України, прийняти пояснення ОСОБА_1 разом з додатками до протоколу заяв суддів які були внесенні до ЄРДР №12023221 П0001146 від 05.12.2023 року за ст. 376 КК України.

Відповідачем на адресу начальника Лозівського РВП ОСОБА_2 , був відправлений вказаний матеріал ЄО, який зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ITC ІПНП) Лозівського РВП ГУНП в Харківській області під № 11348 від 05.12.2023 для подальшого їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» та «Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого Наказом МВС України від 15,11.2017 № 030 чи в порядку, визначеному Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадку не підтвердження факту скоєння кримінального правопорушення.

Згідно вимог Положення про порядок ведення Реєстру, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №139 від 06,04.2016, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає або недостатньо, то вони, без проведення додаткової перевірки, не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них повинно проводитися досудове розслідування.

У разі встановлення, під час подальшого розгляду матеріалів, фактичних даних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, відповідно до вимог пункту 3 розділу III Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України №100 від 08,02.2019, їх необхідно негайно передати до слідчого підрозділу, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, для подальшого внесення відповідних відомостей до Реєстру та початку досудового розслідування.

З огляду на викладене, підстав для прийняття рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на момент розгляду відповідачем матеріалу, отримано було не достатньо.

Судом також встановлено, що 02.01.2024 року ОСОБА_1 отримав відповідь від начальника Лозівського РВП, щодо результату розгляду його заяви ЄО № 11348 від 05.12.2023 року, що підтверджено наданою до матеріалів справи відповіддю з підписом позивача про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій документів.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінет' Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої етапі 11 Закону України «Про Національну поліцію», рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Пункти 1, 2, 3, 4, 6, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вказують, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Відповідно до положень частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу' поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п: Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод Людини.

Відповідно до частин 4,5 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Згідно з частиною першою, другою, третьою та четвертою статті 43 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Працівник поліції має бути зразком в дотриманні дисципліни і законності. Чітко усвідомлювати, що його статус передбачає особисту відповідальність перед державою і суспільством.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 07.03.2019 справа Же 819/736/18 (пункт № 60) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту Присяги, яку складає поліцейський при вступі на службу, можна зробити висновок що при її складанні поліцейський бере на себе моральні зобов`язання, які для нього набувають юридичного значення, тобто недотримання таких зобов`язань може вважатись порушенням Присяги, що своєю чергою призводить до звільнення зі служби.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду України, у постанові від 20.06,2018 у справі Же 813/4074/16 якого зазначено, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком . чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції., законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача протиправності, рішення відповідають вимогам чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог підстав не вбачається.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області в особі заступника начальника Лозівського РВП - начальника СВ ГУНП в Харківській області підполковника поліції О.С. Гангур (вул. Ярослава Мудрого, 7,м. Лозова,Харківська обл., Лозівський р-н,64602, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.