Справа № 400/11935/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 р. № 400/11935/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,
до відповідачаФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЛЄСКА», с. Петрово-Висунське, Баштанський район, Миколаївська область, 56027,
простягнення 9770,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі позивач) до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЛЄСКА» (далі відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 у сумі 9770,88 гривні.

Підставою позову позивач вказує те, що одній працівниці відповідача призначено пенсію за віком, як жінці, яка працювала у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятеро і більше дітей. Відповідач, як підприємство, працівники якого вийшли на пенсію на пільгових умовах, зобов`язаний сплачувати позивачу витрати на виплату та доставку таким працівникам пільгової пенсії згідно з направлених ним розрахунків.

20.12.2024 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити її розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду від 20.12.2025 була надіслана відповідачу на його поштову адресу місця знаходження, яку він не отримав у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 13.02.2025 до поштового відправлення № 939.

Отже, зазначена копія ухвали суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак слід вважати, що копія вищенаведеної ухвали вручена відповідачу належним чином.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Працівниці відповідача, якій призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач призначив і виплачував пільгову пенсію, зокрема, в період з 01.12.2023 по 30.11.2024.

Відповідно до Розрахунку заборгованості відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 від 13.12.2024 № 1400-0802-8/98013 загальний розмір відшкодування становив 9770,88 гривні.

Факти виплати пенсії на пільгових умовах за вищезазначений період працівниці відповідача підтверджуються витягами зі списків № 1 (50046/50046) на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк».

Листами від 16.01.2024 № 1400-0504-8/3914 і від 13.03.2024 № 1400-0504-8/22051 позивач надсилав відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії відповідно за січень і за березень 2024 року.

Оскільки відповідач не відшкодував позивачу заборгованість за фактичні витрати на виплату і доставку пенсій вищезазначеним особам за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 на загальну суму 9770,88 грн, що підтверджується Детальним розрахунками заборгованості відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є:

суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закон № 400/97-ВР встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 4 статті 4 Закону № 400/97-ВР для платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Абзацами першим і другим пункту у розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Згідно з пунктом 1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закон №1058-IV цей Закон чинності з 01.01.2004.

Відтак обов`язок вищезазначених суб`єктів покривати витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій діє з 01.01.2004.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1), ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Абзацами першим і другим пункту 6.2 розділу 6 Інструкції № 21-1 визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 розділу 6 Інструкції № 21-1).

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Згідно з останнім абзацом пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 з № 40/26485, головне управління, утворене шляхом злиття головного управління Фонду та управління Фонду, головне управління Фонду, до якого приєднані управління Фонду, також забезпечують виконання завдань, передбачених пунктом 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 64 Закону №1058-IV і підпункту 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, управління здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Згідно зі статтею 23 Закону №1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Таким чином, до повноважень позивача належить стягнення не сплачених сум страхових внесків та інших платежів, а також подання відповідних позовів про їх стягнення до адміністративних судів.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як юридична особа та відповідно до пункту 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Одній працівниці відповідача, якій призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач нарахував і виплатив пільгову пенсію, зокрема, в період з 01.12.2023 по 30.11.2024 в загальному розмірі 9770,88 гривні.

У зв`язку з цим позивач листами від 16.01.2024 № 1400-0504-8/3914 і від 13.03.2024 № 1400-0504-8/22051 повідомляв відповідача про необхідність відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії з наданням відповідних розрахунків.

Повідомлення здійснено позивачем шляхом надіслання відповідачу поштових відправлень з повідомленням про вручення. Проте, частина вказаних поштових відправлень, які були надіслані відповідачу, повернулись позивачу у зв`язку з їх неврученням на підставі відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідно до пункту 8.3 розділу 8 Інструкції № 21-1 вищевказані вимоги вважаються врученими відповідачу у дні, зазначені поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідач не відшкодував позивачу витрати на виплату та доставку пільгової пенсії за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 на загальну суму 9770,88 грн, що підтверджується Детальним розрахунками заборгованості відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008; ) до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЛЄСКА» (с. Петрово-Висунське, Баштанський район, Миколаївська область, 56027; ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЛЄСКА» (с. Петрово-Висунське, Баштанський район, Миколаївська область, 56027; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 у сумі 9770 (Дев`ять тисяч сімсот сімдесят) гривень 88 копійок.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 05 березня 2025 року