Справа № 160/16399/24
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Пенітенціарної академії України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство юстиції України про стягнення витрат,
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявна заборгованість щодо відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у позивача. Так, позивач належним чином виконав умови контракту, відповідач завершив навчання та був працевлаштований, однак в подальшому, не відпрацювавши встановлений строк, звільнилася за власним бажанням.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
17.07.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Міністерство юстиції України подало пояснення у справі. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту, відповідач була направлена для подальшого проходження служби до Державної установи «Кам`янська виправна колонія ( №34)». Згідно наказу №55/ОС-22 від 14.04.2022 відповідача призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи вказаної вище державної установи. Таким чином, Академією умови контракту виконані в повному обсязі. Витрати на утримання курсантів здійснюється безпосередньо Академією, і сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії. Таким чином, позивачем в повному обсязі виконано умови контракту, а тому Міністерство юстиції України просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі зазначає, що сума сформована за період з 16.08.2016 по 14.04.2022 без ознайомлення із відповідним розрахунком та неможливо встановити склад витрат.
Вивчивши матеріали справи, щодо предмету спору, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Академії Державної пенітенціарної служби №233/ОД від 22.07.2018 року «Про зарахування на навчання» на підставі Правил прийому до Академії Державної пенітенціарної служби у 2018 році та рішення приймальної комісії від 22.07.2018 року зараховано з 16.08.2018 року ОСОБА_1 курсантом 1 курсу денної форми навчання за спеціальностями за державним (регіональним) замовленням.
27.09.2019 року між Академією Державної пенітенціарної служби, Південно Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та рядового внутрішньої служби Ізотовою В.В., укладено контракт №581.
Сторонами погоджено умови контракту про підготовку за державним замовленням для потреб Державної кримінально виконавчої служби України на денній формі навчання здобувача за ступенем вищої освіти бакалавр за спеціальністю правоохоронна діяльність.
За цим контрактом особа зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію». Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно витягу з наказу №69/ОС від 13.04.2022 року «Про випуск фахівців, які навчалися за освітньо-професійними програмами Правоохоронна діяльність, Психологія та Економіка на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти, з числа курсантів денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби» присуджено 14.04.2022 року ступінь вищої освіти бакалавра з галузі знань 26 Цивільна безпека за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність та видати диплом бакалавра випускнику з числа курсантів денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби (набір 2018 року) в кількості 77 (сімдесят семи) осіб: ОСОБА_1 ….
14.04.2022 Академією Державної пенітенціарної служби складено довідку розрахунок №5/571 витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):
-речове забезпечення 3899,13грн.;
- медичне забезпечення 2017,07грн;
Загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 за період з 16.08.2018 року по 14.04.2022 року становить 142624,94грн.
З довідкою розрахунком №5/571 від 14.04.2022 року ОСОБА_1 ознайомлена особисто під підпис 17.05.2022 року.
Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» від 14.04.2022 №55/ОС-22 призначено лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-015866) на посаду начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи.
Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» від 06.05.2024 року №77/ОС-24 звільнено лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-015866) 07.05.2024 з посади старшого інспектора відділу по роботі з персоналом за власним бажанням, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
07.05.2024 року Державною установою «Кам`янська виправна колонія (№34)» вих. №34/16-2266 направлено Виконуючому обов`язки ректора Пенітенціарної академії України матеріали щодо звільнення лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 .
07.05.2024 року ОСОБА_1 повідомлено під підпис про необхідність відшкодування Міністерству юстиції України витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі за весь період фактичного навчання.
У зв`язку із тим, що в добровільному порядку у встановлений строк ОСОБА_1 не відшкодувала витрати на її утримання в Академії Державної пенітенціарної служби в розмірі 142624,94 грн., чим завдала шкоду державному бюджету, Академія звернулась до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 23.06.2005 №2713-IV "Про державну кримінально-виконавчу службу України" (далі Закон №2713-IV), на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Згідно із частиною 1 статті 6 Закону №2713-IV, державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 14 Закону №2713-IV, трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).
На спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу". Віднесення посад цих спеціалістів до відповідних категорій посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 5 статті 23 Закону №2713-IV, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України "Про Національну поліцію".
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII) передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 4 статті 74 Закону №580-VIII).
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі Порядок №261).
Пунктом 1 Порядку №261 встановлено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Згідно пунктів 3-5 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктом 8 Порядку №261 закріплено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно із пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Відповідно до пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування (пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах).
Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами (2.1.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах).
Згідно із пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.
Відповідно до пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах визначено, що до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Згідно пунктів 2.3.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють статочний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
Судом встановлено, що згідно контракту відповідач зобов`язувався у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.
Утримання відповідача в Пенітенціарній Академії України здійснювалось шляхом грошового, речового, продовольчого, медичного забезпечення, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями.
Отже особи, які навчаються в Пенітенціарній Академії України, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що після закінчення навчання в Академії Державної пенітенціарної служби ОСОБА_1 відпрацювала в органах в Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме - в Державній установі "Кам`янська виправна колонія (№34)" менше трьох років.
Відтак, відповідно до умов укладеного нею контракту на здобуття освіти від 27.09.2019 №581 у неї, як у особи, яка звільнилась зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання, виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вказаному вищому навчальному закладі.
Згідно довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 14.04.2022 №5/571, загальна сума таких витрат становить 142 624грн. 94 коп.
З вказаним розрахунком ОСОБА_1 ознайомлено та повідомлено про необхідність відшкодування витрат в 30-денний строк з моменту ознайомлення. Здійсненого Академією Державної пенітенціарної служби розрахунку витрат вона не заперечувала і не оскаржувала. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Таким чином судом не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача, що викладі у відзиві стосовно неповідомлення та без ознайомлення її про суму понесених витрат, її складові та обов`язку їх відшкодування у разі порушення умов контракту, оскільки з довідкою розрахунком та повідомленням відповідача було ознайомлено особисто під підпис.
Станом на момент прийняття судом рішення у відповідній справі витрати в сумі 142 624грн. 94 коп. відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано.
Таким чином, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач зазначену вище суму коштів станом на час звернення позивача із позовом та на час розгляду справи не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства Українивстановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, позовні вимоги Пенітенціарної академії України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, оскільки позивачем не були понесені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у справі не розподіляються, тому судові витрати позивача йому не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Пенітенціарної академії України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство юстиції України про стягнення витрат задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова