Справа № 380/9867/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 рокусправа № 380/9867/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 із вимогою стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 439477,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 439477,60 грн. Вказана сума є узгодженою та не сплаченою відповідачем у встановлений законодавством строк. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути податковий борг в сумі 439477,60 грн.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву (вх.№43821 від 10.06.2024), в якому представник щодо задоволення позову заперечив та вказав, що податкове повідомлення-рішення від 06.09.2022 № 1-1304 на суму 110352,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 01.05.2023 № 1-1304 на суму 119548,00 грн. скасовані в судовому порядку.

Представник відповідача зауважує, що всі податкові повідомлення-рішення, на які посилається позивач, не були надіслані на адресу ОСОБА_1 і, відповідно, не були ним отримані, що свідчить про відсутність підстав для виникнення податкового боргу.

Представник відповідача також стверджує, що нарахування відповідачу пені за період з 24.01.2021 по 15.11.2023 є безпідставним, адже як встановлено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №380/12665/21, ОСОБА_1 сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання 29.08.2021 54523,64 грн., на підставі податкового повiдомлення-рiшення №1-1311 вiд 14.04.2020. Окрім цього, на думку представника відповідача, позивачем не обґрунтовано нарахування пені на суми 1850,50 грн.

Ухвалою судді від 27.05.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 11.06.2024 в справі зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішення у справі №380/25490/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 31.01.2025 в справі поновлено провадження.

28.02.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просить суд винести рішення про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 209577,60 грн. Так, представник позивача вказав, що за час розгляду справи 380/9867/24 про стягнення податкового боргу у суді та з врахуванням судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 06.09.2022 року №1-1304 на суму 110 352,00 грн. по справі № 380/25490/23 та податкового повідомлення-рішення від 01.05.2023 року № 1541979- 2411-1304 на суму 119 548,00 грн. по справі № 380/4286/23, податковий борг відповідача зменшився. ГУ ДПС у Львівській області повідомило, що інтегровані картки платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 приведено до відповідності шляхом опрацювання податкового повідомлення-рішення від 06.09.2022 р. №1-1304 на суму 110 352,00 грн. по справі № 380/25490/23, податкове повідомлення-рішення від 01.05.2023 р. № 1-1304 на суму 119 548,00 грн. по справі №380/4286/23 та виключено з зворотнього боку облікової картки платника податку вище зазначена сума 229 900,00 грн. згідно податкових повідомлень-рішень.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області №5108/5/13-01-13-09-09 від 16.04.2024, за ОСОБА_1 станом на 16.04.2024 рахується заборгованість в сумі 439477,60 грн, в тому числі: земельний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010700) 172265,85 грн. (в тому числі основний платіж 172265,85 грн.); податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) 267211,75 грн. (в тому числі основний платіж 267211,75 грн.).

Вказана заборгованість у відповідача виникла на підставі:

1) Земельний податок з фізичних осіб (18010700 57) 172 265,85 грн.:

- 77776,64 грн. основний платіж, залишок несплачене грошове зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.12.2022 р. №2-1328 (дата виникнення боргу 09.04.2023 р.);

- 89443,12 грн. основний платіж, залишок несплачене грошове зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 01.03.2023 р. №-1328 (дата виникнення боргу 07.07.2023 р.);

- 1850,50 грн. пеня, нарахована в ІКП на борг минулих років згідно ст. 129 ПК України (з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за період з 28.11.2019 по 15.11.2023 р. за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повiдомлення-рiшення форма «Ф» №-1311 вiд 30.06.2019 р. (дата виникнення боргу 15.11.2023 р.);

- 3195,59 грн. пеня, нарахована в ІКП на борг минулих років згідно ст. 129 ПК України (з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) розрахунок пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за період з 24.01.2021 по 15.11.2023 р. за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повiдомлення-рiшення форма «Ф» №1-1311 вiд 14.04.2020 р. (дата виникнення боргу 15.11.2023 р.).

2) Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (18010300 56) 267211,75 грн.:

- 110352,00 грн. основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 06.09.2022 р. № 1-1304, (дата виникнення боргу 26.02.2023 р.).;

- 14214,00 грн. основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 06.09.2022 р. №1-1304, (дата виникнення боргу 26.02.2023 р.);

- 119548,00 грн. основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 01.05.2023 р. № 1-1304, (дата виникнення боргу 30.12.2023 р.);

- 23097,75 грн. основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 01.05.2023 р. № 1-1304, (дата виникнення боргу 30.12.2023 р.).

Податковим органом приймалась податкова вимога форми «Ф» від 08.11.2019 року № 124332-57, яка направлялась відповідачу.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум грошових зобов`язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. п. 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Як встановлено судом, податкова заборгованість у ОСОБА_1 виникла на підставі визначених податкових органом грошових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях від 16.12.2022 №2-1328, від 01.03.2023 №-1328, від 06.09.2022 № 1-1304, від 06.09.2022 №1-1304, від 01.05.2023 № 1-1304, від 01.05.2023 № 1-1304 (434431,51 грн.)

Решта сум грошових зобов`язань (5046,09 грн.) виникла у ОСОБА_1 у зв`язку із нарахуванням йому пені за несвоєчасну сплату сум грошових зобов`язань, нарахованих податковими повідомленнями рішеннями №-1311 від 30.06.2019 та №1-1311 від 14.04.2020.

Суд враховує, що сума податкового боргу у ОСОБА_1 з моменту звернення позивача до суду із даною позовною заявою зменшувалась з огляду на скасування в судовому порядку рішень податкового органу.

Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №380/4286/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення шляхом визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 06.09.2022 №1-1304 Головного управління ДПС у Львівській області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №380/4286/23.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №380/25490/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення шляхом визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 01.05.2023 року № 1-1304.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.01.2025 залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №380/25490/23.

Таким чином, з огляду на скасування рішеннями Львівського окружного адміністративного суду податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 06.09.2022 №1-1304 та від 01.05.2023 року № 1-1304, якими визначено відповідачу суму грошових зобов`язань 229900,00 грн., суд доходить висновку, що станом на момент розгляду адміністративного спору по суті за ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 209577,60 грн.

Відповідна обставина також підтверджується й відомостями, які містяться на зворотному боці облікової картки платника податку ОСОБА_1 .

Головним управління ДПС у Львівській області також складалась і надсилалась відповідачу податкова вимога від 08.11.2019 № 124332-57.

Докази оскарження відповідачем податкової вимоги в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, оскільки відповідачем не було погашено узгоджені суми грошових зобов`язань в сумі 209577,60 грн., тому в силу п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 вказаного ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.4 ст.102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оскільки суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 95.1. ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Відповідно до п.87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 209577,60 грн. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд доходить висновку про обґрунтованість підстав звернення позивача до адміністративного суду із позовом щодо стягнення з відповідача податкового боргу в згаданій вище сумі.

Щодо тверджень відповідача про скерування податкових повідомлень-рішень не на його адресу, суд відзначає, що відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Отже, платник податків відповідно до норм чинного законодавства зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

Даний норма відображена, в постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 120/479/21-а, де колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

Згідно п. 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року по справі №826/11455/15 дійшов висновку, що не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми п. 42.2 статті 42 ПК України. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

Відтак, саме на платника податків покладається обов`язок щодо повідомлення контролюючого органу про зміну його податкової адреси.

Суд принагідно звертає увагу й на те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 16.12.2022 №2-1328, від 01.03.2023 №-1328, від 06.09.2022 №1-1304 та від 01.05.2023 № 1-1304 є чинними та в судовому порядку протиправними не визнавались.

Щодо твердження відповідача про безпідставність нарахування йому пені в сумі 1850,50 грн. на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за період з 28.11.2019 по 15.11.2023 за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форма «Ф» №-1311 вiд 30.06.2019, а також пені в сумі 3195,59 грн. на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за період з 24.01.2021 по 15.11.2023 за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форма «Ф» №1-1311 вiд 14.04.2020, суд зазначає таке.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Абзацом четвертим пункту 129.4 статті 129 ПК України встановлено, що на суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно п.п.129.1.1. пункту 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно п.п.129.1.2. пункту 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно пункту 129.5 статті 129 ПК України зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (абзац перший пункту 57.3 статті 57 ПК України).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 у справі №380/12665/21 вирішено стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в розмірі 54523 (п`ятдесят чотири тисячі двадцять три) 64 грн.

Як видно з вказаного судового рішення, підставою виникнення податкового боргу було податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 №1; дата виникнення боргу 25.10.2020.

Надалі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 та відмовлено в задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області.

Як видно зі змісту постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022, основою для скасування судового рішення першої інстанції слугувала, зокрема, самостійна сплата позивачем 29.08.2021 податкового зобов`язання в сумі 54523,64 грн.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що скасування Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 у справі №380/12665/21 зовсім не свідчить про безпідставність здійснених Головним управлінням ДПС у Львівській області нарахувань позивачу грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2020 №1 в розмірі 54523,64 грн., адже фактично такі зобов`язання було добровільно погашено позивачем.

При цьому сплата грошових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 14.04.2020 №1 відбулась 29.08.2021, що, у свою чергу, свідчить про несвоєчасність сплати позивачем такого грошового зобов`язання та необхідність нарахування пені.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 209577 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 60 коп.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.