Справа № 160/23029/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/23029/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 ( суддя Сластьон А.О.) в адміністративній справі №160/23029/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14.08.2024 року, видану виконуючим обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято постанову №041651 від 14.08.2024 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн. На переконання позивача, оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, позивач вказує, що відповідачем допущено порушення закону як під час проведення рейдової перевірки, так і під час розгляду адміністративних матеріалів та винесення оскаржуваної постанови. Так, під час рейдової перевірки уповноваженою особою, серед іншого, не було пред`явлено направлення на рейдову перевірку, не повідомлено про причину зупинення транспортного засобу, не забезпечено безперервної роботи портативного відеореєстратора під час здійснення рейдової перевірки. Зазначає, що зазначене в акті місце перевірки (м. Запоріжжя, Північне шосе) не відповідає фактичному, яке зафіксовано на портативному відеореєстраторі та підтверджується фотокопіями карт з території підприємства кар`єру. Представник позивача наполягає, що на момент початку рейдової перевірки транспортний засіб ще не почав здійснювати рейс та не виїхав за межі кар`єру, а товарно-транспортна накладна перебувала в процесі підготовки, про що було повідомлено перевіряючому, проте проігноровано останнім. Під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем не взято до уваги допущені під час рейдової перевірки порушення, а також не надана оцінка доказам, які витребовувалися представником позивача у клопотанні від 14.08.2024. Допущені під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є порушенням вимог ст. 8 Закону України Про адміністративну процедуру в частині забезпечення адміністративним органом належності та повноти з`ясування обставин справи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги обґрунтовуючи рішення чисельними порушеннями під час процедури проведення перевірки, а також винесення Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. При цьому, погодився із доводами відповідача про порушення позивачем вимог законодавства в частині відсутності товарно-транспортної накладної. Отже суд першої інстанції акцентував увагу на формальному порушенні процедури, але зазначені обставини не мають впливати на зміст оспорюваної постанови в зв`язку з тим, що факт виявленого правопорушення належними доказами позивачем не спростований. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначається, що адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються виключно до автомобільних перевізників. Відсутність на момент перевірки у водія хоча б одного документу передбаченого статті 48 вказаного закону є порушенням законодавства про автомобільний транспорт та є підставою для накладення штрафу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є власником транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач марки DAF, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .

19 червня 2024 під час здійснення рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки, як зазначено в Акті №АР009450 проведення рейдової перевірки, на ділянці дороги м. Запоріжжя, Північне Шосе, для здійснення перевірки документів було зупинено вантажний автомобіль марки DAF , номерний знак НОМЕР_3 .

Водієм транспортного засобу зазначений ОСОБА_2 . Документ, що засвідчує особу, - посвідчення водія НОМЕР_4 .

19 червня 2024 року Відповідачем складено Акт №АР009450 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (надалі Акт №АР009450).

Як вбачається з Акта №АР009450, уповноваженою особою відповідача виявлено порушення статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт, п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, а саме: під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним документом на вантаж, чим порушено статтю 48 Закону України Про автомобільний транспорт.

14 серпня 2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14 серпня 2024 року.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

В розумінні вимог статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст.39 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу були висновки відповідача про відсутність у водія позивача під час здійснення перевезення вантажу товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа.

Позивач зазначене заперечив та пояснив, що на момент проведення перевірки товарно- транспортна документація перебуває в стані підготовки, транспортний засіб не виїджав за межі кар`єру. Відповідно, для керування транспортним засобом усі документи були в наявності та надані інспектору. Товарно-транспортна накладна була передана водію до моменту складення посадовою особою Укртрансбезпеки Акта №АР009450, проте, останнім зазначена товарно-транспортна накладна не взята до уваги.

В Акті №АР009450 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в якості місця перевірки зазначено м. Запоріжжя, Північне шосе.

Натомість, під час дослідження наданого представником позивача відеозапису проведення рейдової перевірки, зазначене в Акті №АР0009450 місце перевірки не відповідає фактичному місцю перевірки, оскільки рейдова перевірка здійснювалася на території підприємства кар`єру, на прилеглій до Північного шосе дорозі та до виїзду транспортного засобу на автомобільну дорогу Північне шосе, що не відповідає зазначеному в Акті місцю перевірки.

Згідно абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Законі №2344-ІІІ (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ стало встановлення посадовими особами відділу державного нагляду (контролю), що під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія товаро транспортною накладною, чим порушив вимоги статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт.

Аналогічний висновок зроблено в акті перевірки від 19.06.2024. Проте в акті перевірки лише зазначено загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), серія і номер свідоцтва про реєстрацію, дані про водія. Натомість в акті перевірки не вказано інформацію про вантаж, який перевозив водій.

У документах, складених інспектором, відсутні пояснення стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем вантажних перевезень. Інспектором не отримано пояснень у водія, з приводу того який вантаж перевозився, хто є замовником зазначеного вантажу та вантажовідправником.

Акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що саме не забезпечення водія товаро транспортною накладною не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскільки контролюючий орган не надав належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки позивач на зазначеному транспортному засобі надавав послуги з перевезення вантажу у розумінні Закону №2344-ІІІ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 в адміністративній справі №160/23029/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 лютого 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова