Справа № 120/10974/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 березня 2025 р. Справа № 120/10974/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем-суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду від 06.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 06.09.2024, яке набрало законної сили, вказаний позов задоволено частково. Зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі №120/10069/22, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 в яких, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 10% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу.

30.12.2024 виписано виконавчий лист.

03.03.2025 до суду надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, у якій позивач просить визнати протиправними дії відповідача вчинені на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.09.2024 у справі №120/10974/23, які полягають у неналежному виконанні рішення в частині невірного визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відображених в довідках ХЛ №68365 від 02.12.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 для здійснення перерахунку основного розміру пенсії.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, зазначаються:

- інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

- інформація про хід виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу, в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

Положенням статті 18 Закону №1404-VIII вказано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20 вказала, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Суд зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Аналогічні висновки уже були застосовані Сьомим апеляційним адміністративним судом у постановах від 08.01.2024 у справі № 560/932/23, від 18.03.2024 у справі № 560/1561/23

Крім того, у постанові від 20.01.2021 (справа №640/1364/19) Верховний Суд дійшов наступних висновків:

"Аналіз зазначених вище норм свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Тобто при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в "добровільному порядку."

Вказаний висновок застосований Верховним Судом у постанові від 18.06.2024 у справі № 420/10177/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту поданої заяви вбачається, позивач у межах цієї справи виконавчий лист до примусового виконання не пред`являв.

Крім того, до заяви не надано доказів її направлення відповідачеві.

Враховуючи викладене та те, що заявником не надано суду доказів направлення заяви про встановлення судового контролю відповідачеві та доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що питання порядку обрахунку розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок та премії) в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 не було предметом дослідження в межах розгляду справи № 120/10974/23.

В той же час, питання того, який саме розмір прожиткового мінімуму має бути врахований при виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 зокрема і при обрахунку інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), було вирішене Вінницьким окружним адміністративним судом саме в межах розгляду справи № 120/10069/22.

Суд наголошує, що предмет спору в даній справі стосувався виключно дій відповідача щодо зменшення позивачу в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, а не розмірів чи/або порядку обрахунку будь-яких інших складових грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заяву позивача необхідно повернути відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем-суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду від 06.09.2024 в адміністративній справі №120/10974/23, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна