Справа № 340/4458/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 340/4458/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Темченко Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 р. (суддя Черниш О.А.) в адміністративній справі №340/4458/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 3222-к від 07.06.2024 про звільнення його з посади державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та припинення державної служби відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу"; поновити його на посаді державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 10.06.2024 року; стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.06.2024 року по день ухвалення рішення із розрахунку середньоденного заробітку 680,75 грн. за кожний день вимушеного прогулу без виключення сум відрахування на податки.

В обґрунтування позовних вимог вказувалось на незаконне звільнення у зв`язку із скороченням штату державних службовців, оскільки відповідач порушив вимоги частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" та статті 42 КЗпП України щодо визначення переважного права на залишення на роботі, не провів належний аналіз продуктивності праці та кваліфікації працівників, посади яких підлягали скороченню, не виконав обов`язку щодо надання пропозицій про переведення на рівнозначні посади, порушив норми права, які забезпечують та гарантують права, свободи та інтереси осіб з інвалідністю, порушив принцип збалансованого співвідношення чоловіків і жінок.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував наказ начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №3222-к від 07.06.2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновив ОСОБА_1 на посаді державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 11.06.2024, тягнув з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.06.2024 по 25.09.2024 у розмірі 52 417, 75 грн. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що позивача було звільнено у відповідності до вимог чинного законодавства, за умови вчасного повідомлення про наступне вивільнення, із наданням пропозицій щодо вакантних посад. Позивач, у свою чергу, не повідомив роботодавця вчасно про наявність у нього статуту інваліда. Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо обов`язку пропонувати новостворену посаду провідного спеціаліста сектору аналітики та статистики Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки дана посада є вищою за посаду, яку займав позивач.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач стверджує про упереджене ставлення відповідача до нього, як працівника та людини з інвалідністю. За твердженням позивача, порівняльний аналіз кваліфікації та продуктивності праці працівників фактично не проведено, проігноровано майже всі складові елементи його кваліфікації і продуктивності праці та викладено хибні і безпідставні висновки, що зумовили звільнення.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Позивач заперечив проти скасування рішення суду першої інстанції.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 з 2014 року проходив державну службу в органах державної виконавчої служби, має 7 ранг державного службовця в межах категорії "В" посад державної служби. З 30.12.2022 він призначений на посаду державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29.12.2023 року №1410 "Деякі питання скорочення чисельності працівників органів виконавчої влади", якою зокрема внесено зміни у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 року №761 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів". Ця постанова набрала чинності з 1 квітня 2024 року. Внаслідок цих змін граничну чисельність працівників територіальних органів Мін`юсту зменшено з 16 362 до 13 272. Міністр юстиції України видав наказ від 22.03.2024 року №833/5 "Про затвердження структури та штатної чисельності", яким затверджено нову структуру та штатну чисельність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В.о. державного секретаря Міністерства юстиції України 15.04.2024 року затвердила оновлений штатний розпис Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на 2024 рік. Начальник ПМУ МЮ (м. Одеса) видав наказ №1957-к від 15.04.2024 "Про введення в дію структури та штатної чисельності, штатних розписів", яким з 01.04.2024 року введено в дію структуру та штатну чисельність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), затверджену наказом Міністерства юстиції України від 22.03.2024 №833/5, зведений штатний розпис на 2024 рік Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та штатний розпис на 2024 рік Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Внаслідок змін в структурі ПМУ МЮ (м. Одеса) зменшилася кількість штатних одиниць за посадами державних виконавців у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса) з 2 до 1. Начальник ПМУ МЮ (м. Одеса) направив начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса) доручення №70/12.6-19 від 17.04.2024, у якому у зв`язку із процедурою скорочення штату та штатної чисельності у підпорядкованих структурних підрозділах, зокрема у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса), з метою належного виконання вимог статей 42, 49-2 КЗпП України доручив надати інформаційні довідки щодо працівників, посади які підлягають скороченню, із зазначенням їх характеристики, продуктивності праці та ефективності у роботі, у тому числі результати щорічного оцінювання державних службовців за 2023 рік (у разі проходження); надати обґрунтовані пропозиції щодо працівників, які можуть бути залишені на посадах, переведені чи звільнені з посад, на підставі проведеного порівняльного аналізу однакових між особою показників роботи за 2022, 2023 роки та І квартал 2024 року.

На виконання цього доручення начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса) підготував інформаційні довідки від 18.04.2024 на ОСОБА_1 та на ОСОБА_2 та у листі №41042/27.1-03 від 18.04.2024 запропонував залишити на посаді ОСОБА_2 , оскільки вона має більший стаж роботи на посадах державної служби, а також двох неповнолітніх дітей. Такі ж пропозиції у листі № 41103/27.2-31 від 18.04.2024 подала в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса).

Начальник ПМУ МЮ (м. Одеса) склав та вручив ОСОБА_1 попередження №43005/12.6-19 від 24.04.2024, яким повідомив його, що посада державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ МЮ (м. Одеса) скорочена та попередив про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу". У цьому попередженні ОСОБА_1 запропоновано зайняти одну із таких посад: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ПМУ МЮ (м. Одеса), державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому ПМУ МЮ (м. Одеса), державний виконавець Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса).

Позивач подав заяву від 03.05.2024, в якій повідомив, що має намір продовжити працювати в ПМУ МЮ (м. Одеса), та просив надати йому детальну інформацію щодо запропонованих посад, а саме про місце роботи, заробітну плату, умови праці тощо. До заяви додав документи про інвалідність та сертифікати про підвищення кваліфікації та про рівень володіння державною мовою.

Начальник ПМУ МЮ (м. Одеса) направив ОСОБА_1 відповідь №31111/12.6-19 від 23.05.2024, в якій повідомив запитувану інформацію, а також надав актуальний перелік всіх вакантних (постійних) посад державної служби категорії "В". До цього переліку включені 105 посад: 97 посад державних виконавців (у т.ч. старших та головних) та спеціалістів (у т.ч. провідних та головних) у відділах державної виконавчої служби у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Одеській, Херсонській областях та 8 посад спеціалістів (у т.ч. провідних та головних) у відділах державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській, Запорізькій, Одеській областях.

Згодом начальник ПМУ МЮ (м. Одеса) направив ОСОБА_1 лист №56629/12.6-19 від 31.05.2024, яким надав перелік вакантних посад (постійних, строкових, тимчасових). До цього переліку включені 215 посад: 169 посад державних службовців та працівників у відділах державної виконавчої служби у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Одеській, Херсонській областях та 46 посад державних службовців у відділах державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Одеській, Херсонській областях. Також повідомив про те, що є вакантна посада головного спеціаліста з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Сектору судової роботи та міжнародної правової допомоги у Кіровоградській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги ПМУ МЮ (м. Одеса), призначення на яку в умовах воєнного стану можливе за умови проходження співбесіди та на строк до призначення переможця конкурсу, але не більше ніж на 12 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану. Просив повідомити про прийняте рішення до 06.06.2024 року та попередив, що у разі ненадання згоди на працевлаштування його буде звільнено 10.06.2024 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу". Позивач не висловив бажання працевлаштуватися (перевестися) на посади, запропоновані йому відповідачем у цих листах.

Начальник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видав наказ №3222-к від 07.06.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87, частини 4 статті 87 та статті 89 Закону України "Про державну службу", статті 24 Закону України "Про відпустки" наказав звільнити ОСОБА_1 з посади державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.06.2024 у зв`язку із скороченням штату державних службовців, з припиненням державної служби, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу"; виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат та грошову компенсації за невикористані дні відпустки - 5 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки та стаж державної служби за період з 30.10.2023 по 10.06.2024.

Не погоджуючись зі своїм звільненням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не дотримався вимог частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" та не виконав обов`язку щодо пропонування ОСОБА_1 усіх посад державної служби, які він міг обійняти з урахуванням його кваліфікації, професійної підготовки та професійної компетентності, що є істотним порушенням процедури припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Скаржник/відповідач наполягає на дотриманні процедури звільнення позивача у зв`язку із скороченням штату.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, які виникли з приводу звільнення позивача з державної служби. Ці правовідносини врегульовані Законом України "Про державну службу" та Кодексом законів про працю України (субсидіарно).

Порядок припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення регламентовано статтею 87 Закону України "Про державну службу".

Згідно пункту 1 частини 1 цієї статті скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пункту частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу було вручено попередження від 24.04.2024 про наступне звільнення, в якому була надана пропозиція на зайняття однієї із вакантних посад (т. 1 а.с.62). При цьому, рівнозначною посаді, яку займав позивач, була посада державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ПМУ МЮ (м. Одеса). Для зайняття цієї посади позивач мав змінити місце свого проживання та переїхати у місто Дніпро.

Проте, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №388864 від 22.04.2024, ОСОБА_1 з 17.04.2024 встановлена третя група інвалідності строком до 1 травня 2025 р. (т. 1 а.с.74).

За приписами частини 3 статті 41 Закону України "Про державну службу" не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця, який у встановленому законодавством порядку визнаний особою з інвалідністю. Позивач проти переїзду у м. Дніпро заперечив.

Зважаючи на статус позивача, як особи з інвалідністю, пропозиція посади в іншій місцевості мала бути замінена іншими рівнозначними посадами у м. Кропивницькому.

Доводи скаржника про те, що станом на день винесення попередження (24.04.2024) позивач не повідомив про встановлення йому інвалідності, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки до прийняття наказу про звільнення (07.06.2024) зазначена інформація вже була відома відповідачу з 03.05.2024 і мала бути підставою для корегування процедури звільнення, підготовки оновленого переліку рівнозначних вакантних посад у м. Кропивницькому та надання пропозицій позивачу.

Натомість, відповідач проігнорував вимоги закону, внаслідок чого позивач самостійно був змушений звертатись із запитами щодо кількості вакантних посад. Листом від 23.05.2024 відповідач надав позивачу інформацію про наявність тих саме трьох посад, перелік яких був наведений у попередженні про звільнення, у тому числі, і посада у м. Дніпро (т. 1 а.с.93-97). Слід зазначити, що до листа від 23.05.2024 відповідач надав "актуальний" перелік всіх вакантних посад державної служби категорії "В" Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Разом з цим, запропонованими позивачу залишились три незмінні посади (без урахування інвалідності позивача), ненадання згоди на зайняття однієї із яких і мало наслідком його звільнення, про що було прямо зазначено у цьому листі (т. 1 а.с.97).

Законом України "Про державну службу" передбачено, що державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої статті 87 у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачу не були запропоновані усі рівнозначні вакантні посади.

Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції і про те, що відповідач не надав суду доказів того, що він проводив порівняльний аналіз кваліфікації та продуктивності праці державних виконавців Улюшева Б.В. та Крикун О.М. у розрізі таких параметрів як: рівень освіти, присвоєні кваліфікаційні ранги (спеціальні звання), підвищення кваліфікації, нагороди (відзнаки, заохочення), наявність (відсутність) фактів притягнення до дисциплінарної відповідальності, кількість відпусток без збереження заробітної плати, наданих на прохання працівника, обсяг втрат робочого часу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (крім випадків виробничого травматизму чи професійних захворювань). Колегія суддів вважає, що за наведених обставин звільнення позивача не може вважатись правомірним.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 р. в адміністративній справі №340/4458/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 25 лютого 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 04 березня 2025 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник