Справа № 600/2144/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2144/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Заявник просить суд розстрочити виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №600/2144/22-а на дванадцять місяців у рівних частинах.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідач не має змоги виконати рішення суду у справі №600/2144/22-а у зв`язку з відсутністю в нього коштів. Зокрема, заявник звертав увагу на те, що його заробітна плата складає 4000,00 грн, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, і, крім цього, заявник здійснює догляд за важкохворим ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу. Наведені обставини, на думку відповідача, унеможливлюють своєчасно виконати рішення суду та погасити заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою податків.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення у цій справі призначено до судового розгляду на 04 березня 2025 року о 09 год. 15 хв.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області подало до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, які обґрунтовані тим, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, які дійсно перешкоджають виконанню рішення суду у справі №600/2144/22-а. Так, на думку представника Головного управління ДПС в Чернівецькій області, заявник не навів жодних обґрунтувань, які свідчать про можливість погашення зобов`язання зі сплати податкового боргу внаслідок застосування режиму розстрочення виконання рішення суду, не довів, що ним будуть вжиті дієві заходи, які сприятимуть своєчасній сплаті у майбутньому податкового боргу у разі розстрочення його виплати, а також не надав доказів відсутності у його власності майна, за рахунок якого може бути погашено податковий борг. Просив суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у даній справі.

Представником Головного управління ДПС в Чернівецькій області подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив.

Частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи викладене, суд визнає за можливим вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду у цій справі розглянути в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що в червні 2022 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 40444,79 грн до місцевого бюджету.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №600/2144/22-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року, адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 до місцевого бюджету податковий борг на суму 40444 (сорок тисяч чотириста сорок чотири) грн 79 коп.

Як встановлено судом згідно вказаного рішення, за ОСОБА_1 рахується заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, яка виникла на підставі:

- нарахованого податку на нерухомість (податкове повідомлення-рішення форми Ф №0-2411 від 21 травня 2021 року) на суму 10300,24 грн;

- нарахованого податку на нерухомість (податкове повідомлення-рішення форми Ф №0-2411 від 21 травня 2021 року) на суму 23428,44 грн;

- нарахованого податку на нерухомість (податкове повідомлення-рішення форми Ф №0-2411 від 21 травня 2021 року) на суму 6716,11 грн;

Крім цього, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області з метою погашення податкового боргу на адресу ОСОБА_1 направлено податкову вимогу форми Ф від 06 вересня 2021 року №0-2411 на суму 40445,41 грн, яка була отримана відповідачем.

Проте ОСОБА_1 не було сплачено суму визначеного податкового зобов`язання, що і стало підставою звернення Головного управління ДПС у Чернівецькій області до суду з позовом.

Після ухвалення рішення суду в адміністративній справі №600/2144/22-а, яке набрало законної сили, відповідачем подано до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами першою, третьою-шостою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення є звернення особи із відповідною заявою до суду з обґрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

В контексті наведеного суд зауважує, що наведені вище приписи статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України не містять конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або не доведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року (справа №916/190/18) дійшла висновку, що відстрочення/розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. В частині оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 05 березня 2020 року у справі №820/1509/17 наголосив, що інститут розстрочення виконання судового рішення спрямований на вжиття таких заходів, які б дозволили виконати боржнику судове рішення протягом певних проміжків часу у відповідних частинах.

У відповідності до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав має бути доведена боржником.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

У зв`язку з цим при вирішенні питання про наявність правових підстав для розстрочення виконання рішення в адміністративній справі №600/2144/21-а суд, виходячи з наявних у справі матеріалів, зазначає таке.

Так, обґрунтовуючи наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі ОСОБА_1 додав до заяви такі документи:

- довідку-характеристику виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області на громадянина ОСОБА_1 №107 від 31 липня 2025 року;

- довідку №05-06-3538/2 від 29 жовтня 2024 року, видану Управлінням соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує щомісячну грошову допомогу як особа, що проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, а саме за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допомога призначена з 01 вересня 2024 року по 28 лютого 2025 року;

- довідку виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №220 від 03 лютого 2025 року про склад сім`ї ОСОБА_1 ;

- довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок Клішковецький» про те, що ОСОБА_1 працює на ринку і в 2024 році розмір його заробітної плати становить: в лютому 3538,51 грн, в березні 3541,77 грн, у квітні 3801,85 грн, у травні 3832,23 грн, у червні 4186,00 грн, у липні 3920,00 грн, у серпні 3805,45 грн, у вересні 4293,30 грн, у жовтні 3481,74 грн, у листопаді 3839,68 грн, у грудні 4018,75 грн;

- довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ;

- довідку виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №178 від 14 лютого 2024 року, в якій вказано про здійснення ОСОБА_1 догляду за ОСОБА_2 . До складу сім`ї ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_3 , 1987 року народження, діти ОСОБА_4 , 2011 року народження, ОСОБА_5 2014 року народження;

- копії свідоцтв про народження дітей.

Разом з цим, досліджуючи зміст указаних вище документів, суд звертає увагу на те, що такими не підтверджується наявність у заявника обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, чи перешкоджають реальному виконанню рішення суду у вказаній адміністративній справі.

Зокрема, сама по собі довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок Клішковецький» із зазначенням розміру заробітної плати ОСОБА_1 за 2024 рік (в розмірі місяців) не свідчить про те, що вказаний вид доходу є єдиним джерелом існування заявника та його сім`ї.

На підтвердження ж рівня доходу ОСОБА_1 та доходу його дружини як повнолітнього працездатного члена сім`ї відповідачем не надано суду жодних належних доказів (такими могли би бути, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого йому доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за формою, затвердженою Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків від 29 вересня 2017 року №822 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 09 червня 2023 року № 305) (Додаток 15 Положення).

Також заявником не надано доказів на підтвердження діагнозу та наявності у ОСОБА_2 статусу особи з інвалідністю ІІ групи, за яким, як зазначає ОСОБА_1 у своїй заяві, він здійснює догляд.

Водночас стосовно наявної у матеріалах справи довідки №05-06-3538/2 від 29 жовтня 2024 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації, суд зауважує, що в такій зазначено про здійснення ОСОБА_1 догляду за ОСОБА_2 по 28 лютого 2025 року включно. Тобто, обставина щодо здійснення заявником догляду за ОСОБА_2 , з огляду на ненадання суду доказів про продовження здійснення такого догляду саме ОСОБА_1 , станом на день постановлення цієї ухвали втратила свою актуальність.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що заявником не надано до суду також і доказів наявності/відсутності в нього майна (рухомого та/або нерухомого), за рахунок якого може бути погашений податковий борг на суму 40444,79 грн на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №600/2144/22-а.

Посилання заявника на запровадження на території України правового режиму воєнного стану суд оцінює критично, оскільки наведена обставина не може бути самостійною підставою для безумовного висновку про неможливість виконання рішення суду, натомість посилання заяви в указаній частині носять загальний характер.

Також суд звертає увагу на те, що з часу ухвалення рішення суду у справі №600/2144/22-а пройшло 2 роки і 6 місяців, і при цьому заявником не подано до суду жодних доказів того, що ним вчинялися заходи, спрямовані на погашення податкового боргу за даним рішенням суду впродовж указаного часу.

Подана до суду заява не містить жодних доводів (відповідних доказів) стосовно і того, що, застосувавши механізм розстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_1 у майбутньому добровільно вчинятиме дії щодо погашення наявної у нього заборгованості з несплаченого податкового зобов`язання.

Вказане, на переконання суду, не може свідчити про добросовісність заявника та його намір на погашення наявної в нього заборгованості, навіть за умови розстрочення виконання рішення суду.

Крім цього, з огляду на сплив станом на дату прийняття даної ухвали щодо вирішення питання розстрочення виконання судового рішення одного року з дати ухвалення рішення суду у цій справі, розстрочення виконання такого рішення суду від 22 серпня 2022 року суперечитиме вимогам частини п`ятої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідач не звертався до суду із заявою про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення від 22 серпня 2022 року у межах встановленого частиною п`ятою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України терміну, з яким процесуальний закон допускає можливість відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення (не більше одного року з дня ухвалення судового рішення).

Оцінюючи в сукупності наведені ОСОБА_1 доводи в обґрунтування своєї заяви про розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що заявником не наведено обставин, що дійсно істотно ускладнюють виконання рішення суду в адміністративній справі №600/2144/22-а, роблять його неможливим чи перешкоджають його реальному виконанню. Заявником не доведено, що погашення податкового боргу без розстрочення виконання судового рішення в цій справі призведе до негативних наслідків для нього.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі №600/2144/22-а, а тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись статтями 241, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк