Справа № 357/18454/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Вівдиченко Т.Р., Оксененка О.М.,

при секретарі - Шіндер Ю.О.,

за участі: - Бугаєнко С.С. , - представника відповідача, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2025 року, повний текст якого складено 06 січня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулася в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якому просила:

- скасувати постанову серії АВ №00001424 від 15 жовтня 2024 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити;

- скасувати постанову серії АВ №00001572 від 16 жовтня 2024 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в сумі 34000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити;

- скасувати постанову серії АВ №00001804 від 21 жовтня 2024 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити;

- скасувати постанову серії АВ №00002854 від 18 листопада 2024 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в сумі 34000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, визнавши поважними причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, виходив з того, що спірні постанови не містять даних щодо марки, моделі, реєстраційного номера напівпричепів-контейнеровозів, приєднаного до сідельних тягачів, у той час як напівпричепи марки «Benalu», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «Bodex», реєстраційний номер НОМЕР_2 , обладнані для перевезення контейнерів, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу. Суд підкреслив, що недотримання власником вантажу або перевізником вимог щодо маркування контейнера не змінює характеристики напівпричепів, а спірні постанови самі по собі не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Поміж іншого суд зауважив, що до ОСОБА_2 згідно постанов серії АВ №00001572 від 16 жовтня 2024 року та серії АВ №00002854 від 18 листопада 2024 року застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу у більшому розмірі, ніж це передбаченою санкцією частини другої статті 132-1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2025 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Укртрансбезпека просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю. Апелянт зазначає, що сама по собі належність транспортних засобів до напівпричепів-контейнеровозів не є підставою для висновку, що ними здійснювалися контейнерні перевезення, а судом першої інстанції взагалі ці обставини не досліджувалися. Представник відповідача наголошує, що суд також не звернув увагу на відсутності будь-якого маркування на напівпричепах, які б давали можливість ідентифікувати їх як контейнери. Окремо звертає увагу, що будь-яких доказів, які б свідчили саме про здійснення позивачем ОСОБА_2 контейнерних перевезень, матеріали справи не містять. Також апелянт зазначає, що у спірних постановах зазначені всі відомості, передбачені чинним на час їх прийняття законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортних засобів марки «MAN TGS 26:440», державний номерний знак НОМЕР_3 , марки «MAN TGS 18.330», державний номерний знак НОМЕР_4 , та спеціалізованого напівпричепа «Benalu», державний номерний знак НОМЕР_5 . Власником спеціалізованого напівпричепа «Bodex», державний номерний знак НОМЕР_2 , є Міллер Д.О.

15 жовтня 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Євгенією Володимирівною була прийнята постанова серії АВ №00001424 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (за місцезнаходженням юридичної особи) на території України, із змісту якої вбачається, що 08 жовтня 2024 року о 20 год 54 хв за адресою: М-01, км 49-495, Київська область, було зафіксовано транспортний засіб марки «MAN TGS 26.440», державний номерний знак НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), перевищенням загальної маси транспортного засобу на 9,125% (3,65 тонни) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Постановою серія АВ №00001424 на ОСОБА_2 15 жовтня 2024 року накладено штраф у сумі 8500 гривень.

16 жовтня 2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головнею Тетяною Сергіївною була прийнята постанова серії АВ №00001572 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (за місцезнаходженням юридичної особи) на території України, із змісту якої вбачається, що 15 жовтня 2024 року о 21 год 40 хв за адресою: М-01, км 49-495, Київська область, було зафіксовано транспортний засіб марки «MAN TGS 26.440», державний номерний знак НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, перевищенням загальної маси транспортного засобу на 11,488% (4,595 тонни) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Постановою серія АВ №00001572 на Харчук Л.О. 16 жовтня 2024 року накладено штраф у сумі 17000 гривень.

21 жовтня 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шмельовим Микитою Вячеславовичем була прийнята постанова серії АВ №00001804 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (за місцезнаходженням юридичної особи) на території України, із змісту якої вбачається, що 18 жовтня 2024 року о 14 год 58 хв за адресою: М-01, км 49-495, Київська область, було зафіксовано транспортний засіб марки «MAN TGS 18.360», державний номерний знак НОМЕР_4 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,750% (2,3 тонни) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Постановою серія АВ №00001804 на Харчук Л.О. 21 жовтня 2024 року накладено штраф у сумі 8500 гривень.

18 листопада 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шмельовим Микитою Вячеславовичем була прийнята постанова серії АВ №00002854 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (за місцезнаходженням юридичної особи) на території України, із змісту якої вбачається, що 15 листопада 2024 року о 16 год 12 хв за адресою: М-01, км 49-495, Київська область, було зафіксовано транспортний засіб марки «MAN TGS 26.440», державний номерний знак НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, перевищенням загальної маси транспортного засобу на 10,925% (4,37 тонни) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Постановою серія АВ №00002854 на ОСОБА_2 18 листопада 2024 року накладено штраф у сумі 17000 гривень.

Переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховує норми чинного законодавства і фактичні обставини справи.

За приписами абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року №442, утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Приписами підпунктів 15, 27, 29 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У силу вимог частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси вантажних автомобілів, зокрема:

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тонн;

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тонн;

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тонни;

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тонни.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Так, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нормами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищезазначене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Відповідно до приписів статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 15 жовтня 2024 року серії АВ №00001424, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.18).

Відповідно до цієї постанови 08 жовтня 2024 року о 20 год 54 хв за адресою М-01, км 49+495, Київська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 9,125% (3,65 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 16 жовтня 2024 року серії АВ №00001572, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с.20).

Відповідно до цієї постанови 15 жовтня 2024 року о 21 год 40 хв за адресою М-01, км 49+495, Київська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 11,488% (4,595 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Також згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21 жовтня 2024 року серії АВ №00001804, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн (а.с.23).

Відповідно до цієї постанови 18 жовтня 2024 року о 14 год 58 хв за адресою М-01, км 49+495, Київська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,750% (2,3 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Крім того, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 18 листопада 2024 року серії АВ №00002854, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с.24).

Відповідно до цієї постанови 15 листопада 2024 року о 16 год 12 хв за адресою М-01, км 49+495, Київська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 10,925% (4,37 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Колегія суддів зазначає, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Разом з тим, наголошуючи на протиправності спірних постанов, позивач посилалася, зокрема, на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки не враховано належність напівпричепів до контейнеровозів, що свідчить про неправильність обчислення максимально допустимої загальної маси транспортного засобу 40 тонн замість 44 тонн.

Матеріали фотофіксації події свідчать, що перевезення вантажів здійснювалося спеціалізованим вантажним сідловим тягачем «MAN TGS 26.440», державний номерний знак НОМЕР_3 , та напівпричепом «Benalu», державний номерний знак НОМЕР_5 , а також спеціалізованим вантажним сідловим тягачем «MAN TGS 18.330», державний номерний знак НОМЕР_4 , та напівпричепом «Bodex», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , транспортний засіб марки Benalu, державний номерний знак НОМЕР_5 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом - контейнеровозом, обладнаним для перевезення контейнерів типу 1А або 1С.

Також відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , транспортний засіб марки Bodex, державний номерний знак НОМЕР_2 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом - контейнеровозом, обладнаним для перевезення контейнерів типу 1А або 1С.

Колегія суддів зауважує, що після реєстрації транспортних засобів та відображення у реєстраційних свідоцтвах відомостей про належність таких напівпричепу до категорії спеціалізованих напівпричепів - контейнеровозів власник цих транспортних засобів має законне право розраховувати, що при визначенні їх вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення пункту 22.5 ПДР в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких, максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.

Щодо доводів апелянта про те, шо позивачем на платформах напівпричепів встановлено переобладнаний із контейнеру кузов, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, контейнери бувають різних типів такі як:

- контейнер відкритого типу - контейнер, що не має даху або, в тому числі, бокових, торцевих стінок;

- контейнер закритого типу - контейнер, що має жорсткий дах, в тому числі, дах, що відкривається, але закритий під час перевезення, жорсткі бічні стінки, жорсткі торцеві стінки і настил основи;

- контейнер з укриттям - контейнер відкритого типу, що має знімне укриття для захисту вантажу.

Оскільки, з матеріалів фотофіксації вбачається, що на контейнеровозах були закріплені контейнери з укриттям, що має знімне укриття для захисту вантажу, колегія суддів зазначає, що посадові особи Укртрансбезпеки при прийнятті спірних постанов неправильно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортних засобів, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тонни, а вантажного тягача 40 тонн, та, як наслідок, здійснила розрахунки перевищення загальної маси транспортного засобу, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, у даному випадку, здійснювалися саме контейнерні перевезення відповідними транспортними засобами - контейнеровозами.

З приводу доводів апелянта про те, що позивачем не надано доказів перевезення контейнерів із відповідним маркуванням, а саме: розпізнавального знаку, номеру контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера та інша інформація, відповідно до вимог наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363, колегія суддів зазначає, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Правил №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 ПДР.

Таким чином, дані обставини не спростовують фактів перевезення вантажів в контейнерах з використанням напівпричепів контейнеровозів.

До того ж, спірними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.

Беручи до уваги викладене, зроблені відповідачем у спірних постановах розрахунки, в основі яких вказано, що дозволена фактична маса у даному випадку є 40 тонн, є помилковими, оскільки відповідно до пункту 22.5 ПДР дозволена фактична маса для трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра становить 44 тонни.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано скасовані спірні постанови, а також закриті справи про адміністративне правопорушення.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частиною першою статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Керуючись статтями 286, 308, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2025 року у справі №357/18454/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді Т.Р. Вівдиченко

О.М. Оксененко