Справа № 420/40506/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ (вул. Партизанська, 17, м. Одеса, 65098, ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ (вул. Партизанська, 17, м. Одеса, 65098, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за СП № 1 та СП № 2 в сумі 338 897, 33 грн. (триста тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 33 коп.) за період з 01.01.2024 по 25.12.2024.

Адміністративний позов поданий за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ АМЛ-МЛ зареєстроване і знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У зв`язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за списками № 1 та № 2, ТОВ АМЛ-МЛ має заборгованість перед управлінням на загальну суму 338 897,33 грн. (триста тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 33 коп.), з якої заборгованість за СП № 1 - 235 500,55 грн. та за СП № 2 - 103 396,78 грн. Вказана заборгованість утворилась за період з 01.01.2024 по 25.12.2024 станом на 26.12.2024.

Позивач вказує, що відповідно до положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пунктів 6.4, 6.7, 6.8 Інструкції про порядок обчислення i сплати страхувальниками тa застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється за рахунок коштів підприємств, на яких особою здобуто пільговий стаж. Таким чином на відповідача покладено обов`язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Позивач стверджує, що на адресу відповідача спрямовувалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, проте заборгованість перед Головним управлінням на загальну суму 338 897,33 грн. за період з 01.01.2024 по 25.12.2024 станом на 26.12.2024 не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 01.01.2025 року була направлена засобами поштового зв`язку.

Проте, судова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача, повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв`язку: адресат відсутній, довідка ф.20 від 23.01.2025 року.

У відповідності з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що судова кореспонденція не вручена відповідачу з незалежних від суду причин, в силу наведених вимог КАС України вважається, що судову кореспонденцію вручено належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ, , зареєстроване юридичною особою 16.12.2005, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість у зв`язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за списками № 1 та № 2 на загальну суму 338 897,33 грн. (триста тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 33 коп.), з якої заборгованість за СП № 1 - 235 500,55 грн. та за СП № 2 - 103 396,78 грн., яка утворилась за період з 01.01.2024 по 25.12.2024.

Судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла за відповідачем у зв`язку із невідшкодуванням перед управлінням ПФУ фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам ТОВ АМЛ-МЛ, яким призначено пільгові пенсії за віком за Списками №1 та №2, що підтверджено матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу ТОВ АМЛ-МЛ направлялися Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Внаслідок не відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками № 1 та №2 за відповідачем виникла заборгованість.

Оскільки така заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з метою її стягнення в судовому порядку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 затверджена ІНСТРУКЦІЯ про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція №21-1), яка визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розділ 6 Інструкції №21-1 визначає порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1, для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, відповідно до п. 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, підприємство зобов`язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Крім того, відповідно пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами), для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, на відповідача покладено обов`язок в термін до 25 числа щомісячно забезпечувати відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно отриманих від ГУ ПФУ в Одеській області розрахунків.

При цьому, управління має право стягувати несплачені суми вказаних витрат з платників, у т.ч. у судовому порядку.

Щодо заявленої у позові до стягнення суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ АМЛ-МЛ, , не відшкодувало перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками № 1 та № 2 на загальну суму 338 897,33 грн. (триста тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 33 коп.), з якої заборгованість за СП № 1 - 235 500,55 грн. та за СП № 2 - 103 396,78 грн., яка утворилась за період з 01.01.2024 по 25.12.2024.

При цьому, позивачем на адресу підприємства направлялися Розрахунку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

На час розгляду справи до суду не надано доказів погашення вказаної заборгованості.

Отже, невідшкодована відповідачем сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками № 1 та № 2 на загальну суму 338 897,33 грн. за період з 01.01.2024 по 25.12.2024 підлягає стягненню у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, доказів самостійної її сплати до суду не надано, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому, жодні витрати не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ (вул. Партизанська, 17, м. Одеса, 65098, ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АМЛ-МЛ (вул. Партизанська, 17, м. Одеса, 65098, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 в загальній сумі 338 897, 33 грн. (триста тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 33 коп.) за період з 01.01.2024 по 25.12.2024.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук