Справа № 240/1662/24
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

05 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/1662/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не нарахування та невиплати з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсії по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області нарахувати та виплатити пенсію відповідно до ст.54 Закот України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням виплачених сум та відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період в 01.01.2014 по 02.08.2014, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Однак, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій навести інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач направив до суду заяву про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним позовом позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався від знайомого в листопаді 2023 року після чого відразу звернувся із заявою до пенсійного органу. Також посилається на те, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшло клопотання, у якому представник просить залишит позовну заяву без розгляду, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи наведені позивачем аргументи як підстави, які обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення з позовом до суду, суд зазначає таке.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. У спірних правовідносинах це, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії, шляхом подання відповідних заяв визначено Законом №1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Тобто, момент отримання відповіді від компетентного органу є лише альтернативною формою визначення моменту, з якого особа могла дізнатись про порушення своїх прав. У свою чергу, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Той факт, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про виплату основної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та отримав за результатами свого звернення відмову, оформлену листом від 26.12.2023, не змінює часу, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, допущене, на його думку, по відношенню до них у 2014 році. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише штучно створеною передумовою звернення до суду.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Суд вказує, що правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, проте звернення з даним позовом до суду відбулося 17.01.2024, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які би свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для звернення позивача до суду за захистом своїх прав протягом строку, який був об`єктивно необхідним для подання позовної заяви до суду, а тому наведені позивачем підстави визнаються судом неповажними.

Згідно з приписами ч.15 ст.171 КАС України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, виявлені після відкриття провадження у справі, у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Оскільки недоліки позовної заяви не усунуто позивачем, то суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.160, 161, ч.15 ст.171, п.7 ч.1 ст.240, ст.241-243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М.Шимонович