Справа № 520/13100/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 р. Справа № 520/13100/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, повний текст складено 25.10.24 по справі № 520/13100/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Харківській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі по тексту ГУ ПФУ у Львівській області, другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у врахуванні страхового стажу ОСОБА_1 за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод» та здійсненні перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод та здійснити перерахунок пенсії починаючи з 27.06.2023;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у врахуванні трудової діяльності ОСОБА_1 у ВАТ «Куп`янський цукровий комбінат» у періоди 2002-2007 роки протягом повного сезону за рік роботи за кожен календарний рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи періоди сезонних робіт з 24.09.2002 по 29.11.2002, з 15.09.2003 року по 05.11.2003, з 13.09.2004 по 18.11.2004 року; з 11.09.2005 року по 31.10.2005; з 18.09.2006 року по 22.01.2007 року як зайнятість протягом одного сезону за один рік роботи, тобто 5 років страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії за віком починаючи з 30.01.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій відповідачів, які полягають у відмові у здійсненні перерахунку пенсії позивача із врахуванням періодів його роботи з 1990 року по 1996 рік, з 2002 року по 2007 рік у ВАТ «Куп`янський ливарний завод», оскільки відсутність у довідці про заробітну плату від 22.03.2018 № 38 номеру та дати видачі документа, за наявності трудової книжки, якою у повному обсязі підтверджено спірні періоди трудової діяльності ОСОБА_1 , не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на збільшення розміру його пенсії внаслідок такого перерахунку.

Крім того, з огляду на те, що ВАТ «Куп`янський ливарний завод» є фактично ліквідованим, а позивач є внутрішньо переміщеною особою, надання нової уточнюючої довідки про страховий стаж є неможливим, а дії відповідачів відповідно є проявом непрямої дискримінації, явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, для досягнення яких спрямована така дія.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 по справі № 520/13100/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 03.07.2023р. № 75 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод" та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 27.06.2023р.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири гривні) 48 коп. Решту судових витрат залишено за позивачем.

Другий відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 520/13100/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про відсутність підстав для врахування періодів трудової діяльності з 01.01.1992 по 31.12.1996 при здійсненні перерахунку пенсії, оскільки довідка про заробітну плату від 22.03.2018 не підтверджена первинними документами. Заробітна плата ж за цей період може бути переглянута після надходження акту проведеної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для призначення (перерахунку) пенсії чи після представлення первинних документів.

До того ж, вказана довідка не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі по тексту Порядок № 22-1), а саме не містить номеру та дати видачі.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів, викладених у ній, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наполягав, що всі необхідні документи на підтвердження спірних періодів роботи позивача були у наявності у пенсійного органу станом на момент розгляду заяви про перерахунком пенсії, однак безпідставно залишились поза увагою, що слугує підставою для визнання таких дій протиправними.

Перший відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05.10.2002 отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії за віком щодо зміни періоду 60 місяців до 01.07.2000 у зв`язку з наданими довідками про заробітну плату до 01.07.2000.

До заяви позивачем надано довідку про заробітну плату від 22.03.2018, яка видана Міжрегіональним комерційним архівом за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, видану ВАТ Куп`янський ливарний завод за період з 01.01.1990 по 31.12.1996.

Заява позивача була розглянута ГУ Пенсійного фонду у Львівській області з урахуванням принципу екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 25.11.2005р. № 22-1 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатом розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 03.07.2023 № 75 про відмову у перерахунку пенсії позивача, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами. Роз`яснено, що заробітна плата із врахуванням періоду з 01.01.1992 по 31.12.1996 буде переглянута після надходження акту проведеної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для призначення (перерахунку) пенсії чи після представлення первинних документів.

Зазначено, що довідка, яка видана ВАТ Куп`янський ливарний завод за період з 01.01.1990 по 31.12.1996, не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документiв для призначення (перерахунку) пенсiй, вiдповiдно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (відсутній номер та дата видачі документа), а тому не можу бути взята до уваги.

Період трудової діяльності 1990-1996 у ВАТ Куп`янський ливарний завод зараховано до трудового стажу, а період за 2002-2006 роки також зараховано згідно даних про сплату внесків.

Позивач, не погодившись із вищевказаною відмовою, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 03.07.2023 № 75 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , суд першої інстанції застосував положення ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом виходу за межі заявлених позовних вимог, оскільки саме вказаним управлінським рішенням порушено право позивача у спірних правовідносинах.

При цьому, суд дійшов зазначив про обґрунтованість позовних вимог у цій частині, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається саме на пенсійний орган, а позбавлення управління можливості направлення відповідних запитів з метою перевірки наданих заявником документів, а також сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у врахуванні страхового стажу позивача за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод» заробітної плати при призначенні пенсії фізичній особі.

А відтак, суд дійшов висновку про незаконність дій другого відповідача щодо не врахування при обчисленні пенсії довідки про заробітну плату № 346, виданої Міжрегіональним комерційним архівом від 22.03.2018 за період: з 01.01.1992 по 31.12.1996, а також довідки б/н, яка видана ВАТ Куп`янський ливарний завод за період з 01.01.1990 по 31.12.1996, що є підставою для зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області врахувати страховий стаж позивача за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод та здійснити перерахунок його пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо неврахування періоду трудової діяльності у ВАТ «Куп`янський цукровий комбінат» у періоди 2002-2007 роки протягом повного сезону за рік роботи за кожен календарний рік, судом зазначено, що матеріали справи не містять доказів існування спору стосовно не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу періоду трудової діяльності у ВАТ «Куп`янський цукровий комбінат» у періоди 2002-2007 роки протягом повного сезону за рік роботи за кожен календарний рік, так як за змістом відповіді ГУ ПФУ в Харківській області від 06.02.2024 № 3646-3457/П-03/8-2000/24 ОСОБА_1 було зараховано стаж роботи за період з 2002-2006 роки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (справа переглядається в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З наведеного слідує, що особа має право звернутись до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії та шляхом надання відповідної довідки самостійно визначити будь-який період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, заробіток за який слід врахувати при обчисленні розміру пенсії.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції позивачу з 05.10.2002 призначено пенсію за віком.

27.06.2023 позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV, звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням заробітку, зазначеного у довідці Міжрегіонального комерційного архіву за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 про заробітну плату від 22.03.2018 та у довідці ВАТ Куп`янський ливарний завод про заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1996 для обчислення пенсії.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено, шо підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням вищевказаних довідок слугував висновок другого відповідача про непідтвердження зазначених у довідках відомостей первинними документами та відсутності у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії виданій ВАТ Куп`янський ливарний завод за період з 01.01.1990 по 31.12.1996 номеру та дати видачі документа.

Щодо правомірності таких тверджень другого відповідача колегія суддів зазначає наступне.

В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII) трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач з 08.10.1979 по 09.01.1997 працював на Куп`янському ливарному заводі обрубщиком 2 розряду.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку 22-1 у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Положеннями пункту 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з частиною третьої статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Додатком 6 до Порядку № 22-1 затверджено примірний зразок довідки про заробітну плату для обчислення пенсії.

Колегія суддів, дослідивши наявну в матеріалах справи довідку про заробіток для обчислення пенсії, видану ВАТ Куп`янський ливарний завод за період з 01.01.1990 по 31.12.1996 встановила, що остання містить відомості про суми заробітку ОСОБА_1 , починаючи із січня 1990 року по грудень 1996 року.

Також зазначено, що здійснювалось нарахування страхових внесків.

У довідку не включено виплати одноразового характеру, не обумовлені системою оплати праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Вказано, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1990-1996 роки.

Довідка засвідчена круглою печаткою підприємства та підписами керівника, головного бухгалтера та архіваріуса.

При цьому, колегія суддів враховує, що затверджений Додатком 6 до Порядку № 22-1 примірний зразок довідки про заробітну плату для обчислення пенсії не містить такого обов`язкового реквізиту, як номер та дата видачі.

Зі змісту довідки про заробітну плату від 22.03.2018, виданої Міжрегіональним комерційним архівом за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 вбачається, що остання видана на підставі особових рахунків за 1992-1996 роки.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що вказана довідка у повному обсязі відповідає встановленій Додатком 6 до Порядку № 22-1 формі, містить всі необхідні реквізити, круглу печатку підприємства та підписи уповноважених осіб.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Порядку 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Беручи до уваги, що вказаним Порядком не встановлено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії, подавати разом із відповідною заявою первинні документи, на підставі яких бул видані довідки про заробітну плату, а із змісту останніх вбачається, що видані вони саме на підставі особових рахунків, не надання таких документів не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду до страхового стажу позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неможливість проведення перевірки не ставить в залежність особу, щодо якої розглядається питання про перерахунок пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у її перерахунку.

Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 520/7125/17, посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання другого відповідача на необхідність здійснення перевірки вказаних довідок щодо відповідності первинним документам, оскільки довідки містять всі необхідні реквізити, відповідають встановленій формі, а також, що є головним, мають посилання на особові рахунки на підставі яких вони були видані.

Таким чином, у пенсійного органу відсутні обґрунтовані підстави для проведення перевірки відповідності відомостей про суми заробітної плати первинним документам. Крім того, відповідачами в обґрунтування відмови здійснення перерахунку пенсії позивача із врахуванням спірних довідок, окрім, як необхідність здійснення перевірки та формальних тверджень про відсутність дати видачі та номеру, не наведено доведено будь-якого факту сумнівності відомостей, зазначених у таких довідках.

При цьому, колегія суддів враховує, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся ще 27.06.2023, однак станом на момент апеляційного перегляду справи (2025 рік) жодних відомостей щодо здійснення перевірки відповідачами не надано, що лише додатково підтверджує тривалу протиправну бездіяльність контролюючого органу в частині нездійснення перерахунку пенсії позивача, на який останній має беззаперечне право.

З огляду на вказане, надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на перерахунок пенсії лише з тих підстав, що відповідачі протиправно, впродовж більше ніж два роки, не виконують покладені на них завдання та функції в частині здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідці про розмір виплаченої позивачу заробітної плати за спірний період.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, в порушення вказаної норми права другий відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування положень частини 2 статті 9 КАС України та виходу за межі заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 03.07.2023 № 75 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способу захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період трудової діяльності у 1990-1996 роки у ВАТ «Куп`янський ливарний завод" та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 27.06.2023.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 по справі № 520/13100/24 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін Я.М. Макаренко