Справа № 480/3397/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2025 року Справа № 480/3397/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3397/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати період роботи з 16.06.1992 по 20.02.1996 та з 04.04.1996 по 24.03.1997 до страхового стажу ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту її звернення за призначенням пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.07.2023 року вона досягла 60- річного віку та набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У серпні 2023 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про призначення їй пенсії за віком та надала відповідний перелік документів для призначення пенсії.
- з 16.06.1992 по 20.02.1996 згідно записів трудової книжки від 23.11.1984 НОМЕР_1 , так як відсутній номер та дата наказу на прийняття на роботу,
- періоди трудової діяльності з 24.04.1997 по 8.06.1998, оскільки дописано іншим чорнилом номер та від якої дати наказ про прийняття на роботу,
- з 01.08.2000 по 31.10.2000 та з 01.01.2001 по 30.09.2001, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхованих внесків.
Позивачка звертає увагу суду на те, що 25 вересня 2023 року вона п о в т о р н о звернулась до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- з 16.06.1992 по 20.02.1996, оскільки відсутній номер та від якої дати наказ на прийняття на роботу,
- з 04.04.1996 по 24.03.1997, оскільки в записі про прийняття на роботу відсутня назва підприємства.
Провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачам було запропоновано надати відзив на позовну заяву з обґрунтуванням своєї позиції у даній справі.
Відповідачем - ГУ ПФУ в Донецькій області подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком від 14.08.2023 згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ГУ від 09.07.2003 (далі-Закон України №1058). На момент звернення заявниця досягла віку 60 років.
Заяву про призначення пенсії за віком від 14.08.2023 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві.
В подальшому, позивач п о в т о р н о звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком від 25.09.2023.
Заяву про призначення пенсії від 25.09.2023 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатами розгляду заяви позивачки, її страховий стаж роботи склав 29 років 02 місяці 03 дні.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.10.1984:
- з 16.06.1992 по 20.02.1996 у зв`язку з відсутністю наказу на прийняття на роботу,
- з 04.04.1996 по 24.03.1997, оскільки в записі про прийняття на роботу відсутня назва підприємства, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58. Необхідно надати уточнюючі довідки.
Відповідач - ГУ ПФУ в Сумській області правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с.19 на звороті) №90 від 02.10.2023 позивачці було відмовлено в призначенні пенсії. В обґрунтування рішення зазначено, зокрема, що до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 16.06.1992 по 20.02.1996 у зв`язку з відсутністю наказу на прийняття на роботу, з 04.04.1996 по 24.03.1997, оскільки в записі про прийняття на роботу відсутня назва підприємства.

Не погодившись з цим рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1, 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною другою ст.24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058.

Так, відповідно до ч.І ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Починаючи з 1 січня 2023 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, не менше 30 років.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, страховий стаж на момент звернення за призначенням пенсії за віком складає 29 років 02 місяці 3 днів, при необхідному страховому стажі - 30 років. Підстава незарахування стажу позивачці - недотримання правил ведення трудової книжки.

Суд вважає висновки пенсійного органу безпідставними та неправомірними зважаючи на наступне:

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У періоді, в якому мені оформлялася трудова книжка, діяв порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, а не позивач. При цьому, слід зазначити, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а.

Стосовно спірних періодів роботи позивачки слід зазначити наступне.

Так, з трудової книжки НОМЕР_1 п.11 вбачається, що ОСОБА_1 16.06.1992 року була прийнята на роботу до магазину «Олександр» Малого приватного підприємства «Гарант-НФ» старшим продавцем. 29.11.1994 року МПП «Гарант- НФ» перейменовано в ТКФ «Олександр», свид. 22975908. Наказом № 1 від 20.02.1996року звільнена з займаної посади за власним бажанням. Запис засвідчений підписом директора та печаткою установи.

Згідно п.13 трудової книжки вбачається, що 04.04.1996 року ОСОБА_1 прийнята на посаду старшого товарознавця та 24.03.1997 року (п.14) звільнена з займаної посади за власним бажанням. Внесені відомості засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою Приватного науково-виробничого підприємства «Інвестор-А».

Суд бере до уваги те, що при прийнятті рішення № 90 від 21.08.2023 року ГУ ПФУ в Житомирській області період роботи з 04.04.1996 по 24.03.1997 року, а саме 11 місяців 21 день, був вже зарахований в стаж для розрахунку права, про що свідчить форма РС-право з алгоритмом розрахунку.

Питання щодо спірності періоду у працівників пенсійного фонду не виникало, що свідчить про правильність врахування вказаного періоду в страховий стаж.

Орган пенсійного фонду в Донецькій області, не зараховуючи до страхового стажу позивачки спірні періоди, посилається на недоліки у записах трудової книжки.

Разом з тим, пунктами 2.27, 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29 липня 1993 року, передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Більш того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду 22.07.2021 року у справі № 240/7604/19, від 29.01.2024 року у справі №560/5001/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, те, що в трудовій книжці відсутні наказ про прийняття на роботу, та в записі про прийняття на роботу відсутня назва підприємства не може слугувати підставою для незарахування до страхового стажу позивачки періодів роботи з 16.06.1992 по 20.02.1996 та з 04.04.1996 по 24.03.1997.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

На думку суду, відповідач допустив надмірний формалізм щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

З урахуванням викладеного та статті 9 КАС України, суд вважає що для належного та достатнього способу захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення №0 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Відповідно, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати період роботи з 16.06.1992 по 20.02.1996 та з 04.04.1996 по 24.03.1997 до страхового стажу ОСОБА_1 підлягають задоволенню, як правомірні.

При цьому, слід зазначити, що 02.07.2023 р. позивачка досягла віку 60 років.

Страховий стаж роботи за висновками відповідача склав 29 років 02 місяці 03 дні.

З урахуванням висновку суду до стажу позивача мають бути зараховані періоди з 16.06.1992 по 20.02.1996 та з 04.04.1996 по 24.03.1997.

З врахуванням стажу позивача, який враховано відповідачем - 29 років 02 місяців 03 днів, та періодів, які слід врахувати за результатами розгляду цієї справи, ОСОБА_1 має понад 30 років стажу.

Позивач вперше звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії 14.08.2023. За наслідками розгляду її заяви було прийнято рішення ГУ ПФУ у Житомирській області від 21.08.2023р.

Зазначене рішення позивачкою не було оскаржено.

Повторно з заявою про призначення пенсії позивачка звернулась 25.09.2023р.

Отже, зважаючи на висновки суду щодо протиправності рішення №0 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2023, суд вважає, що вимоги позивачки стосовно зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 також підлягають задоволенню. При цьому, пенсія позивачці повинна бути призначена з 03.07.2023р. - з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який не заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при обчислені стажу позивача та відмовляючи у призначенні пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення №0 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати період роботи з 16.06.1992 по 20.02.1996 та з 04.04.1996 по 24.03.1997 до страхового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту виникнення права на пенсію - з 03.07.2023р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Г оловного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець