Справа № 370/2850/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Сініцина О.С.
???????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Справа № 370/2850/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді? Епель О.В.,?

суддів:? Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,?

за участі секретаря Бродацької І.А.,

представника Позивача Мірошніченко В.Г.,

представника Відповідача Атаманюка Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції архітектури та містобудування України

про скасування постанови про притягнення до адміністративної

відповідальності

В С Т А Н О В И В :?

?????? ??????Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної інспекції архітектури та містобудування України по справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2024р. №12/24/02-1-08 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУнАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності».

Також Позивач стверджував, що не здійснював нове будівництво, а проводив відновлення конструкцій даху над належними йому приміщеннями частини адміністративної будівлі, а тому відсутні підстави для отримання дозвільних документів на виконання підготовчих та будівельних робіт.

2. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами припису від 27 листопада 2023 року, з огляду на часткове невиконання якого Відповідачем була складена спірна постанова.

При цьому суд відзначив що припис від 27 листопада 2023 року Позивачем не оскаржувався.

Суд першої інстанції зазначив, що процесуальних порушень під час прийняття постанови про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2024 року не виявлено, ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції суд не надав жодної оцінки його доводам, зокрема щодо застосування Відповідачем норми України "Про основні засади державного нагляду онтролю) у сфері господарської діяльності", який не поширюється на здійснення державного нагляду (контролю) відносно осіб, які не є суб??єктами господарювання, а отже не підлягає застосуванню у межах спірних правовідносин.

Крім того, Апелянт зазначає, що Відповідачем безпідставно кваліфіковано належний Позивачу об?єкт, як самочинно збудований

Разом з тим, Апелянт наполягає на помилковості висновків суду першої інстанції про те, що припис від 27 листопада 2023 року Позивачем не оскаржувався, оскільки був оскаржений другим співвласником приміщення шляхом подання відповідних позовів до суду, які не були розглянуті по суті з процесуальних підстав.

?З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято передчасно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2025 та від 24.02.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду - залишити без змін, наполягаючи на тому, що аргументи Позивача жодним чином не спростовують вчинене ним правопорушення.

6. У судовому засіданні представниця Позивача підтримала правову позицію, викладену в апеляційній скарзі в повному обсязі, надала додаткові пояснення щодо оскарження припису Державної інспекції архітектури та містобудування України. Просила рішення суду першої інсанції скасувати.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Повторно наголосив, що припис від 27.11.2023 Позивачем не оскаржувався, а отже його вимоги є обов`язковими до виконання.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, встановлені судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 21 серпня 2024 року по 03 вересня 2024 року інспекція здійснила позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: вулиця Київська. 48, село Бишів, Фастівський район, Київська область щодо виконання суб`єктами містобудування вимог приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27 листопада 2023 року, а саме: негайно зупинити експлуатацію самочинного об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо самочинного об`єкта будівництва за зазначеною адресою, шляхом отримання дозвільного документа на виконання будівельних робіт у термін до 27 січня 2024 року.

Припис від 27 листопада 2023 року був виданий за результатами позапланової перевірки з 14 по 27 листопада 2023 року на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва.

Зокрема, за результатами позапланової перевірки з 14 по 27 листопада 2023 року встановлено, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає демонтажу (ліквідації) як аварійна, демонтована частково та залишилася частина будівлі, а саме нежитлові приміщення, що належать позивачу

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Над недемонтованими приміщеннями здійснено самочинну надбудову другого поверху.

Зі свого боку, за результатами перевірки, у період з 21 серпня 2024 року по 03 вересня 2024 року, яка здійснена за участі, зокрема позивача, встановлено, що приписи від 27 листопада 2023 року виконані лише в частині зупинки експлуатації самочинного об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас суб`єкт містобудування не надав посадовим особам інспекції дозвільні документи, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують готовність об`єкта до експлуатації на зазначений об`єкт, а отже пункт 2 припису - не виконаний.

За результатами перевірки складений Акт від 03 вересня 2024 року № 13.

Також головними інспекторами інспекції видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03 вересня 2024 року, згідно з яким, зобов`язано усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення ділянок у попередній стан, що існував до початку самочинного будівництва у терміном до 05 жовтня 2024 року.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконав пункт 2 припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27 листопада 2023 року, що є порушенням частини восьмої статті 7 та частини першої статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, пункту першого частини першої статті 34 та абзаце першого частини другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу першого та другого пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2015 року № 747), за що встановлена відповідальність за частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2024 року. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення 12 вересня 2024 року позивач був повідомлений.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2024 року № 12/24/02-1-08 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 12 вересня 2024 року, що підтверджується його підписом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту частини першої статті 268 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10.? Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтями 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає, що за результатами позапланової перевірки Державною інспекцією архітектури та містобудування України був складений припис від 27 листопада 2023 року, яким Позивача було зобов`язано, зокрема, усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо самочинного об`єкта будівництва за зазначеною адресою, шляхом отримання дозвільного документа на виконання будівельних робіт у термін до 27 січня 2024 року/т.1 а.с. 83-84/.

Також Відповідачем було роз`яснено, що цей припис є обов?язковим до виконання. За невиконання припису юридична особа, фізична особа/фізична особа - підприємець несуть відповідальність, передбачену Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

12. Як пояснила представниця Позивача у судовому засіданні та вбачається з матеріалів цієї справи, зокрема зі змісту апеляційної скарги, припис від 27.11.2023 безпосередньо Позивачем не оскаржено, його протиправність у встановленому законом порядку не доведено, а тому колегія суддів приходить до висновку, що він є законним та обов`язковим до виконання.

13. З огляду на викладене вище, судова колегія вважає необґрунтованими доводи Апелянта щодо відсутності правових підстав для його виконання в частині отримання дозвільного документа на виконання будівельних робіт, оскільки, вони стосуються правомірності/протиправності припису від 27.11.2023, що не належить до предмету розгляду безпосередньо у цій справі.

14. Посилання ОСОБА_1 на те, що зазначений припис було оскаржено у судовому порядку іншим співвласником адміністративної будівлі, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі обставини не підтверджені належними, допустимими доказами. Рішення суду, які мали б преюдиційне значення при розгляді цієї справи, відсутні.

15. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність у бездіяльності Позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його й було притягнуто до адміністративної відповідальності.

16. Аналізуючи доводи Апелянта про те, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки він не є суб`єктом господарювання, апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", що передбачено частиною другою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

17. Аналізуючи всі доводи апеляційних скарг, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

18. Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини цієї справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

19. Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,?

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту ухвалення та не може бути оскаржена.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 березня 2025 року.

?

Головуючий суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О.В. Епель

?

Судді: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О.В. Карпушова

?

?????????????? ??????????????????????????????????? ????????????????????????????????????????????? Є.І. Мєзєнцев