Справа № 240/18101/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/18101/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши в електронній формі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, В/ч НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати винагороди, передбаченої постановою кабінету міністрів України від 31 січня 2015 року №24, за вересень 2015 року у розмірі 1368,00 гривень, за жовтень грудень 2015 року у розмірі по 1374,00 гривень та за січень 2016 року у розмірі 1200,00 гривень, зобов`язати нарахувати та виплатити таку в розмірі посадового окладу, окладу за військовим званням, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та премії пропорційно періоду участі в Антитерористичній операції з урахуванням раніше виплачених сум, але не менш як 3000 гривень на місяць за період з вересня 2015 року по 20 січня 2016 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ознайомившись з довідкою про нараховану йому додаткову винагороду за 2015 2021 роки в рамках судової справи №240/19820/22 дізнався, що йому не у повному обсязі було виплачено винагороду за участь в АТО за вересень грудень 2015 року та січень 2016 року.

Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в електронній формі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

24 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що посадовими особами В/ч НОМЕР_1 була допущена помилка при складанні довідки позивачу, та зазначена надбавка за виконання особливо важливих завдань, замість винагороди за період перебування в зоні АТО/ООС. Просить взяти до уваги новий розрахунок (довідка про розмір грошового забезпечення та інші доходи за 2015 2018 роки №4485 від 22 жовтня 2024 року), в якому зазначено як виплату винагороди за період перебування в зоні АТО/ООС, так і виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань, відповідно до якою з позивачем було здійснено розрахунок у повному обсязі.

10 листопада 2025 року позивач подав відповідь на відзив, у якому вказує, що відповідач у справі після виявлення неналежного виконання посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 своїх службових обов`язків під час складання довідки про розмір додаткової винагороди, яка була додана до позову як доказ, був зобов`язаний встановити коло посадових осіб, які допустили неналежне виконання службових обов`язків, нагадати їм про виконання обов`язків військової служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення. Доказів притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності відповідачем не надано. Більше того, відповідачем не зазначено навіть ті посадові особи, які допустили названу помилку, внаслідок чого позивач приходить до висновку, що правдивою є інформація, зазначена в первинній довідці. Крім того, відповідач після виявлення вказаних порушень мав право ініціювати проведення службового розслідування з метою перевірки інформації щодо того, яка інформація, зазначена в довідках, є правдивою та відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року зобов`язано В/ч НОМЕР_1 надати суду протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином завірені копії фінансових документів, зокрема, але не виключно, платіжні інструкції, грошові відомості, які містять інформацію про розмір виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення з вересня 2015 року по січень 2016 року включно та зупинено провадження у справі до дати отримання судом витребуваної інформації.

27 лютого 2025 року відповідач подав до суду заяву, в якій указує, що під час ракетного удару 18 березня 2022 року безповоротно втрачені документи, утворені у фінансовій діяльності Військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює надати витребувані судом документи. На підтвердження викладеного надав витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 1702 від 09 листопада 2024 року (з основної діяльності) щодо підсумків проведеного службового розслідування.

Ухвалою суду від 05 березня 2025 року провадження у справі поновлено.

На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що ОСОБА_1 з 02 березня 2015 року по 10 серпня 2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 02 березня 2015 року №42 та витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 серпня 2022 року №211.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 вересня 2015 №182 позивач з 15 вересня 2015 року вибув у відрядження до «Сектору М» місця проведення Антитерористичної операції з метою участі та виконанні службових (бойових) завдань в АТО в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 березня 2016 №62 позивач прибув з вказаного відрядження.

Уважаючи дії відповідача по виплаті не у повному обсязі винагороди за участь в АТО за вересень грудень 2015 року та січень 2016 року протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі Постанова № 24), яка була чинною до 21 січня 2016 року, в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

На виконання Постанови № 24 наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі Порядок №49), який діяв до 18 березня 2016 року.

Указаний Порядок визначав механізм та умови виплат винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно пункту 2 цього розділу, розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 49 закріплено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Відповідно до пункту 5 названого розділу, військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучені до проведення АТО;

перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України);

перебувають у районі проведення АТО.

З системного аналізу наведених норм, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у пункті 2 Постанови № 24, пункті 1 додатку № 1 до Постанови № 24, пункті 1 розділу ІІ Порядку № 49 можна дійти висновку, що у період до 21 січня 2016 року за безпосередню участь в антитерористичних операціях особам виплачувалася винагорода, яка обчислювалася у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли особи брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Судом досліджено у КП «ДСС» по справі №240/19820/22 копію довідки про нараховану додаткову винагороду за 2015 2021 року ОСОБА_1 , у якій додаткову винагороду за участь в АТО виплачено за вересень 2015 року у розмірі 1368,00 гривень, за жовтень грудень 2015 року у розмірі по 1374,00 гривень, за січень 2016 року у розмірі 1200,00 гривень.

При цьому, суду у рамках розгляду цієї справи відповідачем також надано довідку про розмір грошового забезпечення та інші доходи за 2015 2018 роки №4485 від 22 жовтня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 додаткову винагороду за участь в АТО виплачено за вересень 2015 року у розмірі 2930,40 гривень, за жовтень 2015 року у розмірі 7350,00 гривень, за листопад та грудень 2015 року у розмірі 7556,00 гривень, за січень 2016 року у розмірі 1200,00 гривень.

Відповідач у відзиві на позовну заяву пояснив, що такі розбіжності у сумах виникли у зв`язку з допущенням посадовими особами помилки при формуванні довідки про нараховану додаткову винагороду за 2015 2021 року.

З метою з`ясування дійсного розміру виплаченої позивачу додаткової винагороди за спірний період, судом було витребувано у відповідача інформацію про виплачені суми винагороди за участь у АТО. Проте відповідач повідомив, що надати таку інформацію не зможе в силу знищення розрахунково-платіжних відомостей.

Отже, в матеріалах справи містяться дві довідки, які протирічать одна одній та підтверджують нарахування ОСОБА_1 різних сум винагороди за участь у АТО.

При цьому, будь-яких інших відомостей відповідач не може надати в силу знищення розрахунково-платіжних відомостей.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду цієї справи відповідач не довів, що здійснював виплату винагороди за участь в АТО у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».

При цьому, суд наголошує, що не здійснює самостійно обрахунок указаної винагороди, з огляду на розбіжності у наданих відповідачем довідках, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року №24, за вересень грудень 2015 року та січень 2016 року у неналежному розмірі та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року №24, за вересень грудень 2015 року та за період з 01 по 20 січня 2016 року у розмірі посадового окладу, окладу за військовим званням, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та премії пропорційно періоду участі ОСОБА_1 в Антитерористичній операції з урахуванням раніше виплачених сум, але не менш як 3000 гривень на місяць.

Керуючись положеннями статей 9, 72 77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року №24, за вересень грудень 2015 року та січень 2016 року у неналежному розмірі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року №24, за вересень грудень 2015 року та за період з 01 по 20 січня 2016 року у розмірі посадового окладу, окладу за військовим званням, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та премії пропорційно періоду участі ОСОБА_1 в Антитерористичній операції з урахуванням раніше виплачених сум, але не менш як 3000 гривень на місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

05.03.25