Справа № 460/3792/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
03 березня 2025 року м. Рівне №460/3792/25
Рівненський окружний адміністративний суд, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 460/3792/25,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, заявник) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття на військовий облік 24.07.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні повістки на відправку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою наказано з`явитись на 09 год. 00 хв. 03.03.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити із військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 утриматися від вчинення дій, спрямованих на призов ОСОБА_1 відповідно до повістки на відправку на 03.03.2025 о 09 год. 00.
Одночасно із позовом заявник подав заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд: 1) зупинити призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації; 2) заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії (в тому числі, але не виключно дії, які полягають в затриманні та утриманні ОСОБА_1 в приміщенні територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відправки на полігон) по призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що як військовозобов`язаний перебував до 24.02.2025 року на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_2 ) за місцем своєї реєстрації проживання. Здійснює постійний догляд за своєю рідною сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданого 01.11.1968 року, пенсійним посвідченням ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , посвідченням серії НОМЕР_4 , заключенням ЛКК № 615 щодо необхідності здійснення постійного догляду, інформаційною довідкою від 27.09.2024 року № 1163/05-31//24 щодо наявної інвалідності з дитинства у ОСОБА_3 та актом № 98 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. Всупереч вищевикладеним обставинам, 24.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було взято на військовий облік під час мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Заявник стверджує, що будь-яких заяв щодо взяття на облік саме ІНФОРМАЦІЯ_8 та підписання проходження ним військово-лікарської комісії не здійснював, крім того ним також і подавалось до ІНФОРМАЦІЯ_9 (Костопіль) заяви щодо зняття з обліку. При затриманні позивача службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_10 позивач неодноразово наголошував, що має право на відстрочку та зареєструвався в чергу на подання заяви про отримання відстрочки та документів, всі документи позивачем надавались для відповідача. Однак відповідачем протиправно взято на військовий облік ОСОБА_1 саме в ІНФОРМАЦІЯ_11 , крім того протиправно вручено повістку на відправку на 09 год. 00 хв. 03.03.2025. 26.02.2025 року позивачем було направлено заяву про надання відстрочки з документами через електронну пошту свого представника з накладеним електронним підписом. 27.02.2025 року позивачем направлено заяву про надання відстрочки з підтверджуючими документами шляхом поштового зв`язку, також було особисто подано заяву з документами до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Заявник вважає, що у військової частини НОМЕР_5 є намір перевести позивача для проходження військової служби до бойового підрозділу військової частини/формування для проходження військової служби у зоні бойового зіткнення. Однак, такий намір є передчасним та незаконним, оскільки буде порушувати його права, зокрема, щодо факту бронювання за підприємством. Зазначає, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, існує очевидна небезпека заподіянню шкоди його правам та інтересам, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. А відтак позивач вважає за необхідне просити суд заборонити військовій частині НОМЕР_5 вчинення будь-яких дій, спрямованих на направлення/переведення/відрядження військовослужбовця до будь-якої іншої військової частини до набрання законної сили рішення суду у цій справі. За наведеного, просить заяву задовольнити.
За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний частиною 1 статті 154 КАС України строк заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу вказаної норми слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.
При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до п. 56 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок) установлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Пунктом 58 Порядку передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно з пунктом 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Абзацом 9 пункту 60 Порядку № 560 встановлено, що до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Як встановлено судом, заявник перебував до 24.02.2025 року на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_2 ) за місцем своєї реєстрації проживання. Заявник здійснює постійний догляд за своєю рідною сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданого 01.11.1968 року, пенсійним посвідченням ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , посвідченням серії НОМЕР_4 , заключенням ЛКК № 615 щодо необхідності здійснення постійного догляду, інформаційною довідкою від 27.09.2024 року № 1163/05-31//24 щодо наявної інвалідності з дитинства у ОСОБА_3 та актом № 98 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. 24.07.2025 відповідачем взято заявника на військових облік ІНФОРМАЦІЯ_1 та вручено повістку на відправку 03.03.2025 на 09:00год. 26.02.2025 року позивачем було направлено заяву про надання відстрочки з документами через електронну пошту свого представника з накладеним електронним підписом. 27.02.2025 року позивачем направлено заяву про надання відстрочки з підтверджуючими документами шляхом поштового зв`язку, також було особисто подано заяву з документами до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
При цьому, жодних рішень стосовно розгляду поданої заяви про надання відстрочки станом на час вирушення заяви про забезпечення позову не прийнято.
Під час вирішення питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Водночас судом не надається оцінка документів доданих заявником на підтвердження наявності в нього передбачених законом підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, з огляду на зміст спірних правовідносин, суд вважає, що шкода, яка може бути заподіяна інтересам позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, може перевищити шкоду, яка може бути завдана охоронюваним інтересам, якщо такі заходи будуть вжиті, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища позивача до розгляду справи по суті.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які дії (в тому числі, але не виключно дії, які полягають в затриманні та утриманні заявника в приміщенні територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відправки на полігон) щодо призову заявника на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в подальшому судовому спорі може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав позивача, тому заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 460/3792/25, задовольнити.
Зупинити призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.
Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії (в тому числі, але не виключно дії, які полягають в затриманні та утриманні ОСОБА_1 в приміщенні територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відправки на полігон) по призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 03 березня 2025 року.

Суддя Т.О. Комшелюк