Справа № 347/2862/24
Суддя: КРИЛЮК М. І.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/2862/24
Провадження № 2-а/347/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Позивач в справі ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення мотивуючи свої вимоги тим, що він проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 .

27.08.2024 року він разом із братом його дружини ОСОБА_2 проїжджали в с. Глиниця Чернівецького району Чернівецької області, де прямували до Кіцманського фахового коледжу, студентом, якого він являється. Де, перед новим мостом їх зупинили працівники поліції та працівники військкомату. При перевірці документів він надав працівникам територіального центру комплектування тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, відкрив на телефоні Резерв+, де у нього відмічається відмітка «Дані уточнено вчасно» також останнім повідомив, куди та з якою метою направлявся. Працівники ТЦК не слухавки його пояснень забрали його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що у нього нібито прострочена довідка військово-лікарської комісії та повезли його одразу до м. Чернівці для проходження ВЛК. У АДРЕСА_2 , він пройшов ВЛК, після чого його одразу відвезли до Кіцманського ТЦК де утримували допоки його дружина не привезла документи про те, що він являється студентом Кіцманського фахового коледжу, після чого його відпустили.

11.12.2024 року йому додому по місцю проживання листоноша принесла лист «Відправник 3654», в якому знаходилася Постанова №3654 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 - 1 КУпАП від 03 вересня 2024 року. Однак, 27.08.2024 року відносно нього а ні в ІНФОРМАЦІЯ_3 жодних протоколів чи постанов не складали. Вперше про існування такої Постанови він дізнався 11.12.2024 року в момент її отримання.

Вважає, що уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання Постанови №3654 від 03.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП а відтак просить постановити рішення суду яким скасувати постанову №3654 від 03 вересня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , якою його ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за частиною 3 статті 210-1 КУпАП а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Судові витрати стягнути з Відповідача.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав із наведених в адміністративному позові підстав та просив позов задоволити, скасувати щодо нього постанову №3654 від 03 вересня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень) за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження щодо нього у справі за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП просить закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути із відповідача понесені ним судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим, що не перешкоджає розгляду позовної заяви по суті.

Вислухавши позивача в справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 27.08.2024 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 3/395 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

03.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_3 винесено постанова № 3654 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн /а. с.29/.

Згідно з постанови по справі про адміністративне правопорушення № 3654 від 03.09.2024 гр. ОСОБА_1 визнаного винним у тому, що відповідно до матеріалів адміністративної справи у зв`язку із відсутністю військово - облікового документа ОСОБА_5 27.08.2024 був доставлений співробітниками Чернівецького РУП ГУНП до ІНФОРМАЦІЯ_5 , для складання адміністративного протоколу, що узгоджується з вимогами ст. 259 КУпАП, п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560. У зв`язку із чим уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол серії ЧРТЦК № 3/395 від 27.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка носить бланкетний характер та відсилає до порушення вимог ч.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період. Так, відповідно до вищезазначених норм Закону у період проведення мобілізації громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити його за вимогою уповноваженого представника центру комплектування або поліцейського. При цьому законодавцем встановлено обов`язкову вимогу фото-відео фіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням приладів та засобів фото-відео фіксації. Як докази винуватості ОСОБА_1 посадовою особою уповноваженою на складання адміністративного протоколу додано: Протокол про адміністративне правопорушення серії 3 № 395 від 27.08.2024 про скоєне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП; Паспорт громадянина України; Рапорт співробітника ЧРУП ГУНП, про доставлення ОСОБА_1 до Центру комплектування із-за відсутності в нього військо-облікового документа.

Суд звертає увагу, що в підставу заявлених позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи витяг (роздруківку із Резерв + та довідки про його навчання, а саме : копію витягу - розруківки із РЕЗЕРВ + (а.с.22, 23) із якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 військовозобов"язаний , відстрочка до 07.02.2025 року на підставі п.1. ч.3 ст.23 . Дата уточнення даних 18.10.2024 року Сам витяг сформовано 10.12.2024 року. Відповідно до Довідки виданої директором відокремленого структурного підрозділу "Кіцманський фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" ОСОБА_1 у 2024 році був зарахований до навчального закладу і зараз є здобувачем фахової передвищої освіти 1-го курсу денної форми навчання відділення за спеціальністю 201 "Агрономія". Дата завершення здобуття освіти 30 червня 2026 року. Таким чином вказані документи були сформовані та отримані позивачем в справі після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення 27.08.2024 року та після прийняття оскаржуваної ним постанови від 03.09.2024 року а відтак не спростовують правовмірності прийнятої відповідем постанови та не є підставою для її скасування.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем правил військового обліку в особливий період та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП призовники, військовозобов`язані, резервісти підлягають адміністративній відповідальності за порушення правил військового обліку.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП наступає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Згідно із абз. 11ст. 1 ЗУ "Про оборону України"особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ.

У розумінні ст. 1 Закон України "Про правовий режим воєнного стану" воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови.

Тож починаючи з 24.02.2022 й на даний час в Україні діє особливий період.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Так з початком широкомасштабної військової агресії рф фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права Українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору, в тому числі громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт.

Згідно з ст.1 Закону України"Провійськовий обов`язокі військовуслужбу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів тощо.

Статтею 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так згідно з ч. 1ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Встановлено, що відсутність військово - облікового документа у ОСОБА_1 стала підставою, що 27.08.2024 він був доставлений співробітниками Чернівецького РУП ГУНП до ІНФОРМАЦІЯ_5 , для складання адміністративного протоколу, що узгоджується з вимогами ст. 259 КУпАП, п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Таким чином, наведене у своїй сукупності свідчить про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та спростовує доводи позивача про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки останній на час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не пред`явив всіх належних документів, а саме не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив такий на вимогу уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З наведеного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, стороною позивача не спростовано.

При цьому, суд вважає безпідставними покликання позивача на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача з огляду на таке.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами тощо (ст. 251 КУпАП).

За умовами ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).

Посилання позивача про те, що оспорювана постанова винесена відповідачем без складення протоколу є безпідставним.

При цьому, особу позивача було встановлено на підставі паспорта серії НОМЕР_1 . Окрім цього, в оскаржуваній постанові наявні покликання на ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (щодо обов`язку громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період проведення мобілізації мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського), а також на ч. 2 ст. 26 означеного закону (про відповідальність громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 211,241,245,246 286 КАС України, ст.ст.268, 280, 285, 210-1 КУпАП, суд -

В и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 3654 від 03.09.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк